Справа № 576/645/22
Провадження № 1-кп/576/103/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000071 від 27.03.2022 р. про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 15.02.2022 р., приблизно о 13-й годині, знаходячись з дозволу власника у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, таємно викрав із цієї квартири належні ОСОБА_4 шафу, вартістю 725 грн., диван, вартістю 2500 грн. та в подальшому розпорядився цим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3225 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 18.02.2022 р., близько 18-ї години, знаходячись з дозволу власника у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, таємно викрав із квартири належні ОСОБА_4 бойлер, вартістю 1867 грн., пральну машину, вартістю 2400 грн. та розпорядився цим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4267 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав та показав, що він 1 лютого 2022 року винайняв у потерпілої квартиру. Пізніше його дівчина потрапила до лікарні і знадобились гроші. У зв`язку із цим він вирішив не повідомляючи власника продати меблі із квартири, яку винаймав. 15 лютого він продав шафу та диван. Через три дні йому знову знадобились гроші і він продав бойлер та пральну машину. Свою вину визнає.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При встановлених обставинах та враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї провини і його деталізовані, логічні і послідовні покази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є доведеною, а його дії кваліфікує за: ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Також суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, один з яких є кримінальним проступком, а інший нетяжким злочином, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: не має судимостей, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, згідно досудової доповіді органу пробації має середні ризики небезпеки.

Підсумовуючи наведене, суд доходить до висновку, що визнання обвинуваченим своєї провини та пом`якшуючі показання обставини лише частково зменшують тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, а тому з урахуванням кількості епізодів злочинної діяльності, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає, що ОСОБА_5 слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.

Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди суд виходить з того, що за змістом статей 23, 1166, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а згідно з ч. 2 ст. 127 та ч. 1 ст. 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

При цьому у відповідності зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України встановлено обов`язок визначення розміру матеріальних збитків за висновком експерта.

Крім того, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що у кримінальній справі не можуть розглядатися позови з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, яка не випливає з пред`явленого обвинувачення. Такі позови зацікавлені особи можуть пред`явити в порядку цивільного судочинства.

Матеріалами справи встановлено розмір майнової шкоди, що заподіяна потерпілій, становить 7492 грн. Отже, сама цей розмір шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого.

Суд не може погодитись з заявленою потерпілою сумою відшкодування моральної шкоди, оскільки це не було доведено належним чином.

Тим не менш, суд вважає, що потерпіла зазнала деякий моральний збиток внаслідок злочинних дій обвинуваченого. Потерпіла безсумнівно випробувала почуття тривоги та зазнала певних душевних страждань від такої поведінки обвинуваченого, і простого встановлення факту порушення її прав не вистачить, щоб відновити понесені зусилля.

З урахуванням обставин справи і виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вирішує стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 5000 грн. моральної шкоди, частково задовольнивши цивільний позов у цьому кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) місяць арешту;

- за ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 7492 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 514 грн. 86 коп.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1