Справа № 274/7657/21
Провадження №1-в/0274/779/21
Ухвала
10.05.2022 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника адміністрації ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_8 про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, -
ОСОБА_8 засуджений 14.04.2009 Апеляційним судом Житомирської області за п.п. 4,13, ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до довічного позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.02.2018 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.08.2007 по 24.09.2009 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.
Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" звернувся з клопотанням про заміну йому покарання з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк 15 років.
В судовому засіданні ОСОБА_8 свою заяву підтримав, просив її задовольнити.
Захисник в судовому засіданні заяву засудженого підтримала, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини "Пєтухов проти України (2)" від 12.03.19, як на джерело права, і мотивує тим, що, на її думку та на думку її підзахисного, застосований до нього вид покарання - довічне позбавлення волі, хоча і передбачений КК України, однак суперечить міжнародним правовим нормам, згідно з якими довічне позбавлення волі, яке не передбачає перспективи умовно-дострокового звільнення осіб, засуджених до такого покарання, суперечить Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Представник адміністрації та прокурор в судовому засідання проти задоволення заяви засудженого заперечили за відсутністю правових підстав.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 .
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) "Пєтухов проти України (2)" від 12.03.19 ЄСПЛ повторює, що Договірні держави користуються широкою свободою розсуду, вирішуючи питання щодо належної тривалості покарання у виді позбавлення волі за конкретні злочини. Сам факт того, що зрештою покарання у виді довічного позбавлення волі може бути відбутим у повному обсязі не суперечить статті 3 Конвенції. Отже, перегляд покарання у виді довічного позбавлення волі необов`язково має призвести до звільнення відповідного засудженого (п. 193). Тим не менш, Суд зазначив, що оскільки ця справа стосується питання того, що покарання у виді довічного позбавлення волі є таким, яке неможливо скоротити, вона свідчить про наявність системної проблеми, для вирішення якої вимагається вжиття заходів загального характеру. Характер встановленого за статтею 3 Конвенції порушення свідчить, що для належного виконання цього рішення від держави-відповідача вимагатиметься впровадження реформи системи перегляду покарань у виді довічного позбавлення волі. Механізм такого перегляду повинен гарантувати перевірку у кожному конкретному випадку, чи обґрунтовано триваюче тримання під вартою законними підставами, та має надавати засудженим до довічного позбавлення волі можливість передбачити з певним ступенем точності, що їм треба зробити, аби було розглянуто питання щодо їх звільнення, та за яких умов це можливо, відповідно до стандартів, розроблених практикою Суду (п. 194).
Отже, ЄСПЛ визначив, які заходи повинна вжити Україна для виправлення ситуації з встановленим порушенням (вжити заходи загального характеру - впровадження реформи системи перегляду покарань у виді довічного позбавлення волі), при цьому Судом окремо обумовлено, що застосування довічного позбавлення волі будь-яким чином не суперечить вимогам Конвенції.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України суд зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (більше ніякими джерелами права).
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні вказав, що стосується визнання порушення статті 3 Конвенції у зв`язку з неможливістю скоротити строк довічного позбавлення волі заявника, Суд вважає, що визнання порушення і є достатньою справедливою сатисфакцією (п. 201).
Отже, враховуючи відсутність у Конституції України та законах України у суду повноважень замінювати покарання у виді довічного позбавлення на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, не суперечність застосування покарання у виді довічного позбавлення волі нормам міжнародного права, на даний час відсутні правові підстави для задоволення судом клопотання засудженого.
На підставі наведеного, керуючись ст. 64, розділом ХІІ КК України, ст.ст. 537, 539, 369, 372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення на покарання у виді позбавлення волі на певний строк - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 діб з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1