Березівський районний суд Одеської області
15.06.2022
Справа № 494/634/22
Провадження № 1-кп/494/188/22
У Х В А Л А
Про призначення судового розгляду

15 червня 2022 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
у присутності:
процесуального прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000508 від 27 жовтня 2021 р. за ч.2 ст.289 КК України відносно ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:
На розгляді суду знаходиться вищевказаний обвинувальний акт з додатками.
У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся із заявою про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Вказував, що під час досудового розслідування були дотриманні вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не встановлено, викликати до суду необхідно осіб зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування доданого до обвинувального акту, а розгляд провести у відкритому судовому засіданні.
Також, прокурор звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, з визначенням застави у 30-ть прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На обґрунтування необхідності обрання строку тримання під вартою прокурор посилався на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, і наявності ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обвинувачений заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Посилався на те, що хотів би бути на свободі, але не заперечував проти призначення справи до розгляду.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суд вважає наступне.
Згідно до положень ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.
Як передбачено ч.ч.1,2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
При цьому слід врахувати ч.1 ст.23 КПК України за якою суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Положення ст.177 КПК України, встановлюють, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Суд вважає також за необхідне зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Отже, ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Так, у справі «Смирнови проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».
Оцінюючи заявлені прокурором ризики суд погоджується із посиланням прокурора на те, що у відповідності з вимогами ч.1 ст.177 КПК України є наявність вказаних ризиків, у зв`язку з чим застосування більш м`якого виду запобіжного заходу не доцільне.
Так, на думку суду наявні ризики, передбачені:
п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку з тим, що у нього відсутні стійкі родинні та соціальні зв`язки, він не має власної сім`ї, у нього відсутні неповнолітні і недієздатні утриманці, офіційно не працевлаштований. Крім цього обвинувачений є зареєстрованим за однією адресою по АДРЕСА_1 , однак за місцем реєстрації відсутній, неодноразово був оголошений у розшук;
п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він раніше неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень. Крім цього він вже є засудженим Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.289 КК України на 5 років 2 місяця позбавлення волі.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки на думку суду доведено і в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини.
Отже, суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження обрання запобіжного заходу, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що іншій менш суворий вид запобіжного заходу не зможе забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується із сталою практикою рішень ЄСПЛ.
Разом із тим, суд приймаючи рішення враховує положення ч.4 ст.183 КПК України, за якою слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого ст. ст. 255 - 255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Отже, вищенаведені положення ч.4 ст.183 КПК України мають імперативний характер у зв`язку з чим суд вважає за можливе в межах пред`явленого обвинувачення по даній справі вирішити питання про застосування застави.
Згідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України.
Згідно ч.2 ст.182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як передбачено ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 р.» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 р. складає 2 481 гривню.
За таких обставин суд вважає, що тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 74 430 гривень, буде найбільш дієвим заходом гарантування для виконання покладених на нього обов`язків.
Крім цього у разі внесення застави суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме - прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися з місця свого проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.
З огляду на вищевикладене суд вважає, що є наявність достатніх підстав вважати, що існує необхідність у обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді перебування під вартою, з наданням можливості внесення застави, після чого звільнення з-під варти з покладенням відповідних обов`язків, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
З урахуванням встановленого в судовому засіданні суд вважає, що є достатні підстави для призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Керуючись ст.ст.177,-178, 181-183 314-316, 370-372, ч. 2 ст. 376 ст. 395 КПК України, суд

у х в а л и в:
Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України, на підставі обвинувального акту, на 21 червня 2022 року о 10.00 годині у приміщенні Березівського районного суду Одеської області, за адресою: вул. Миру, 17, м. Березівка Одеської області, зала № 4.
Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
На судовий розгляд викликати осіб, згідно обвинувального акту.
Клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 «Про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою» задовольнити.
ОСОБА_4 обрати строк тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 діб.
Строк рахувати з 15 червня 2022 р. по 13 серпня 2022 р. включно.
Визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі - 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 74 430 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України строком на 2 (два) місяця, а саме:
прибувати за кожною вимогою до суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків, а також, якщо він будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7-ми днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду

Суддя: ______________________________________________-