Провадження 11-кп/824/2004/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 03.04.2022 року.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та на даний час не припинили свого існування, а також те, що прокурор у ході розгляду клопотання довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , поза увагою суду залишились дані про особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації та джерело доходу, що на переконання захисника, свідчить про заінтересованість обвинуваченого у якнайшвидшому розгляді кримінального провадження. Крім цього, апелянт вказав на наявність на утриманні обвинуваченого його малолітньої доньки, яка потребує його батьківського догляду. Просив ухвалу скасувати та обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт у нічний час доби.
Оскільки апелянтом в апеляційній скарзі не порушувалось питання про розгляд апеляційної скарги із участю сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до положень ч.4 ст.4221 КПК України без участі сторін.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Як вбачається із апеляційної скарги захисником порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із ухваленням нової ухвали про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме домашнього арешту в нічний час доби. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була винесена 04.02.2022 року, строк тримання обвинуваченого був визначений до 03.04.2022 року. Із 03.04.2022 року щодо обвинуваченого діяла інша ухвала, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2022 року про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.
Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. проте, проте існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника ОСОБА_7 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.
Колегія суддів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.
Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 03.04.2022 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4