Єдиний унікальний № 500/8432/18
Провадження № 1-в/946/128/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення для відбування призначеного покарання

16 вересня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїл Одеської області клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування випробування та направлення для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2020 за ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК) до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Ізмаїльського районного відділу № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган з питань пробації) звернувся до суду з клопотанням на підставі ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), ч. 2 ст. 78 КК для вирішення питання про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що 21.10.2020 йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання та наслідки за їх невиконання. У цей же день, 21.10.2020, а також 26.03.2021 засудженому були винесені постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме, згідно другій постанові перший понеділок кожного місяця, з якими ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис. Однак ОСОБА_3 , не зважаючи на застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, порушує покладені на нього обов`язки, а саме не з`являється своєчасно на реєстрацію без поважних причин.

Так, ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію без поважних причини 06.12.2021, за що 07.12.2021 йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Проте, ОСОБА_3 , незважаючи на застосоване попередження, знову не з`явився на реєстрацію 07.02.2022, 04.04.2022, 02.05.2022, 01.08.2022 та 05.09.2022, підтверджуючих документів про поважну причину своєї неявки не надав, чим не виконав обов`язок, покладений судом, періодично з`являтися на реєстрацію.

Встановлені судом обставини
2.Представник органу з питань пробації ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила суд скасувати засудженому ОСОБА_3 випробування та направити його для відбування призначеного судом покарання.

3.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання органу з питань пробації також підтримала, і також просила суд скасувати випробування та направити ОСОБА_3 для відбування покарання, оскільки він розумів наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, але він допустив неявку на реєстрацію без поважних причин.

4. ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання органу з питань пробації, хоча підтвердив обставини, викладені в ньому, та пояснив, що йому були відомі обов`язки покладені на нього судом, йому були роз`ясненні порядок і умови відбування іспитового строку, дні явки на реєстрацію, а також наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків у виді скасування випробування та направлення для відбування покарання, але він не дійсно не з`являвся на реєстрацію, у зв`язку з тим, що не слідкував за датами та забував. Просив суд надати йому ще один шанс, у подальшому він буде уважним та слідкувати за числами, коли він має з`являтися для реєстрації.

5.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2020 ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до трьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК строком на два роки з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.о.с. 6 7).

6.Постановою від 21.10.2020, з якою ОСОБА_3 був ознайомлений, йому були встановлені дні явки до органу з питань пробації перша, друга та четверта п`ятниця кожного місяця (а.о.с. 24), а постановою від 26.03.2021, з якою ОСОБА_3 також був ознайомлений, йому були встановлені дні явки на реєстрацію перший понеділок кожного місяця (а.о.с. 127).

7.Також ОСОБА_3 21.10.2020 були роз`яснені покладені судом обов`язки, а також він був попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.о.с. 22).

8.Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 встановлено, що ОСОБА_3 05.07.2021 не повідомив орган з питань пробації про зміну місця роботи, чим не виконав покладений на нього судом обов`язок (а.о.с. 196 198).

9.Крім того, з листку реєстрації вбачається, що 06.12.2021 ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію (а.о.с. 25), за що 07.12.2021 йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Проте, ОСОБА_3 , незважаючи на застосоване попередження, знову не з`явився на реєстрацію 07.02.2022, 04.04.2022, 02.05.2022, 01.08.2022 та 05.09.2022, в письмових поясненнях зазначив, що знаходився на роботі, підтверджуючих документів не надав, чим не виконав обов`язок, покладений судом, періодично з`являтися на реєстрацію.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
10.Отже суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, дійшов висновку, що клопотання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.

11.Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

12.Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

13.Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

14.Частиною ж 2 ст. 166 КВК встановлено, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

15.Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосований сполучники «або» та «і», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. При цьому, враховуючи застосований сполучник «або», ці дві обставини є альтернативними та жодним чином не пов`язані між собою і не впливають одна на одну. Їх наявність слід оцінювати окремо одна від одної, а саме невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. І словосполучення «що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення» слід розуміти як єдине ціле та таке, що відноситься тільки до систематичного вчинення правопорушень, і не відноситься до іншої альтернативної підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а саме до невиконання покладених на нього обов`язків. Саме тому, при оцінці наявності однієї з альтернативних підстав неможна їх суміщати та одну з них оцінювати через іншу. Тобто при оцінці наявності такої підстави, як невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є необхідним вирішувати питання чи свідчить це про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і при оцінці наявності підстави у виді систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є необхідним оцінювати чи свідчать вчинені правопорушення про направленість дій засудженого на невиконання покладених на нього обов`язків.

16.Крім того, суд звертає також увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 КК сформульована чітко та імперативно, є загальнодоступною, і у випадку встановлення наявності хоча б однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за поданням органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення подання органу з питань пробації не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.

17.Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, або допустив і те, і те. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.

18.Про успішне проходження засудженим іспитового строку можна було би вести мову тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст.78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом у цьому випадку, а не будь-які інші.

19.З досліджених же судом доказів випливає, що, незважаючи на застосоване письмове попередження від 07.12.2021 після неявки для реєстрації до органу з питань пробації 06.12.2021, а також після неповідомлення органу з питань пробації про зміну місця роботи (а.о.с. 200), ОСОБА_3 знов не з`явився на реєстрацію без поважних причин 07.02.2022, 04.04.2022, 02.05.2022, 01.08.2022 та 05.09.2022, документів, підтверджуючих поважність причини неявки не надав. Послався при цьому на свою забудькуватість, що ні в якому разі на може слугувати поважною причиною невиконання ним покладених на нього судом обов`язків. Більше того, вказані обставини свідчать про свідоме ігнорування ОСОБА_3 виконання встановлених йому обов`язків, як умови звільнення від відбування покарання, та про його небажання стати на шлях виправлення.

20.Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли би його можливості виконувати покладені судом обов`язки, не повідомив орган з питань пробації про зміну місця роботи та систематично не з`являвся на реєстрацію, чим без поважних причин не виконав покладені на нього судом обов`язки.

21.Отже, оскільки ОСОБА_3 під його особистий підпис був повідомлений про необхідність повідомляти орган з питань пробації про зміну місця роботи, з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації та був повідомлений про можливі наслідки невиконання даного обов`язку, йому були відомі такі наслідки. Однак, незважаючи на застосоване до нього письмове попередження після невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків повідомляти орган з питань пробації про зміну місця роботи та з`являтися для реєстрації, знову неодноразово не з`явився для реєстрації без поважних причин. Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 мав реальні можливості виконувати покладені на нього обов`язки, а факт неодноразових їх невиконань свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

22.При призначенні покарання під час ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим звільнив його на підставі ст. 75 КК від його відбування з випробуванням за умови виконання покладених на нього судом обов`язків.

23.Але, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_3 не виправдав проявлену до нього довіру та не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням, в силу імперативних положень ч. 2 ст. 78 КК його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

24.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 підлягає затриманню та взяттю під варту.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області задовольнити.

2. ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2020 за ч. 2 ст. 185 КК до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
3.З набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_3 затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженому та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

8.Повний текст ухвали оголошений 19 вересня 2022 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1