Справа № 739/1055/22 Номер провадження 1-кп/739/95/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження №0000013 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого в м. Лисичанськ Луганської області, не одруженого, раніше судимого:

- вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2009 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Луганської області, за частиною третьою статті 364, частиною першою статті 366 КК України із застосуванням статей 69, 70 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки та позбавленням спеціального звання старший лейтенант міліції;

- вироком Рубежанського міського суду Луганської області від 29 травня 2012 року за пунктами 4, 7 частини другої статті 115 КК України, із застосуванням статті 71 КК України, до довічного позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки, покарання не відбуте, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації згідно указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на всій території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, з особистих мотивів, з метою переконання засуджених Державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31» в правомірності дій країни-агресора, перебуваючи в камері №25 ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31», у період часу з 31 серпня 2022 року по 02 вересня 2022 року (більш точний час органом дізнання не встановлено), в присутності засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які у вказаний період відбували покарання разом з ОСОБА_3 , публічно заперечував здійснення збройної агресії Російської Федерації проти України та публічно закликав до підтримки рішень та дій країни-агресора, що виразилося у різного роду висловлюваннях, а саме «… Росія допомагає Донбасу і звільняє, нібито захоплені Україною території», «… війну в Україні розв`язало політичне керівництво України, прогнувшись під країни колективного заходу» та демонстрації зі своєї флеш-карти відеоматеріалів російських пропагандистських телепередач, які містили інформацію про проведення Російською Федерацією в Україні спеціальної військової операції, «звільнення» Російською Федерацією народів т.з. «ДНР» та «ЛНР», створення «Новоросії» тощо. Під час перегляду вищевказаних відеоматеріалів ОСОБА_3 вказував ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на те, що «… Російська Федерація, діями по окупації частини території України звільняє території т.з. «ДНР» і «ЛНР» та «… життя краще в Росії ніж в Україні, нам потрібно на них рівнятися».

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 111-1 КК України, що полягає в публічному запереченні громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Частинами другою та третьою ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
У обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому зазначено, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі його захисника ОСОБА_6 , в якій обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку він визнає, згоден із встановленими обставинами, які викладені у обвинувальному акті та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено його та захисника підписами.
Відповідно до частин другої та третьої статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності учасників кримінального провадження, то згідно частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена за результатами спрощеного провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 111-1 КК України, якпублічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_3 , суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який за місцем відбування покарання характеризується посередньо, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до статті 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання, та відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання. З приводу посилань в обвинувальному акті на наявність в діях ОСОБА_3 рецидиву злочинів суд зазначає, що пунктом 2 частини першої статті 67 КК України як обтяжуюча обставина визнається саме рецидив злочинів, а не рецидив кримінальних правопорушень, у той же час вчинене ОСОБА_3 діяння є кримінальним проступком, що відповідно не створює рецидиву злочинів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 111-1 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на мінімальний строк, визначений частиною першою статті 111-1 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 після ухвалення Рубежанським міським судом Луганської області вироку від 29 травня 2012 року, яким його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 4, 7 частини другої статті 115 КК України, та із застосуванням статті 71 КК України призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки, вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбуття призначеного покарання, суд вважає за необхідне до покарання за новим вироком, на підставі статті 71 КК України приєднати основне та додаткове покарання у видідовічного позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

На підставі частини третьої статті 72 КК України основне покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування необхідно виконувати самостійно.
Строк відбування ОСОБА_3 основного покарання у виді довічного позбавлення волі обраховувати з 30 листопада 2010 року, тобто дати, визначеної вироком Рубежанського міського суду Луганської області від 29 травня 2012 року

Строк відбування ОСОБА_3 основного покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речовий доказ флеш-накопичувач USB залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 111-1 КК України і призначити йому покарання виді позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років.

На підставі статті 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, повністю приєднати основне та додаткове покарання за попереднім вироком Рубежанського міського суду Луганської області від 29 травня 2012 року у виді довічного позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді довічного позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки та позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років.

Згідно частини третьої статті 72 КК України основне покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років виконувати самостійно.

Строк відбування ОСОБА_3 основного покарання у виді довічного позбавлення волі обраховувати з 30 листопада 2010 року.
Строк відбування ОСОБА_3 основного покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ - флеш-накопичувач USB залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копії вироку негайно після його ухвалення надіслати обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1