Справа № 201/7579/22
Провадження № 1-кс/201/2801/2022
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000958 від 02.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 01.08.2022 в період часу з 11.00 год. до 12.30 год., невстановлена особа, шляхом підбору ключа, проникла до приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки викрала майно заявника, чим спричинила матеріальну шкоду, яка встановлюється (ЖЕО 22287 від 01.08.22)

05.10.2022 року слідчим СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення обшуку за вище зазначеною адресою було виявлено та вилучено:

Мобільний телефон марки «Meizu», чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператора «Київстар» із номером телефону НОМЕР_3 ;

Мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro», imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 із сім картою мобільного оператора «Vodafone» із номером телефону НОМЕР_6 вище перераховане поміщено до спец пакету НПУ № SUD3026058 та опечатано.

В подальшому все вищеперераховане було вилучено.
Прокурор просить накласти арешт.

Від власника майна надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У наданому слідчим клопотанні відсутні відомості яким саме чином дана нерухомість може виступати об`єктом кримінального правопорушення, зберегти на собі сліди злочину або той факт, що дане майно набуто протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи, що слідчим в клопотанні не доведено, що існують правові підставі для накладення арешту на майно особи, якій належить нерухомість; не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб; клопотання прокурора є необґрунтованим та немотивованим. Тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000958 від 02.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути вилучене майно особі, у якої воно було вилучене.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1