Справа № 736/1975/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/33/22
Категорія - ч. 3 ст. 286 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000161 від 15 серпня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2019 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України до семи років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 - 167 554 грн., ОСОБА_10 - 167 554 грн., ОСОБА_11 192 554 грн., ОСОБА_12 192 554 грн., ОСОБА_13 167 554 грн., ОСОБА_14 0 167 554 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 та ОСОБА_14 щомісячно кожному по 1 241 грн. грошового відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, починаючи з 04 січня 2019 року і до досягнення повноліття.

Стягнуто з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по 16 666 грн. страхової виплати та по 7 446 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди кожному.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 4 576 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.

Судом визнано доведеним, що 15 серпня 2018 року о 15 год. 50 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху по вул. Піщана в с. Рудня Корюківського району Чернігівської області, у напрямку від центру с. Рудня до с. Прибинь, перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при виникненні перешкоди та небезпеки для руху, а саме пішоходів ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , яких об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду, внаслідок чого поблизу електроопори №7, наїхав на пішоходів ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , які йшли по правому краю проїзної частини, в попутному напрямку та обходили гілки придорожніх дерев, зміщуючись ліворуч щодо напрямку руху автомобіля.

Внаслідок наїзду пішоходи ОСОБА_15 та ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померли на місці пригоди.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), п. 2.9 (а), 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди і перебуває в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

В апеляційній скарзі, з урахуванням поданих до неї змін, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, за ч. 3 ст. 286 КК України знизити строк покарання до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, а також зменшити суми, які підлягають стягненню з нього на користь потерпілих, з урахуванням страхових виплат від ПАТ НАСК «Оранта». Вирок суду в частині задоволення цивільних позовів законного представника ОСОБА_16 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також інших позовів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 залишити без змін.

Мотивує тим, що судом не в достатній мірі були враховані обставини справи та дані про його особу, які давали підстави для призначення йому меншого строку покарання та звільнення від покарання з випробуванням. Під час досудового розслідування та судового розгляду він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, частково відшкодував шкоду потерпілим. Він дійсно не бажав настання таких тяжких наслідків, просив вибачення у потерпілих, щирість його каяття підтверджується його поведінкою, але він вже не зможе виправити те, що сталося, при цьому, намагається зменшити ступінь моральних страждань та не заперечує відшкодовувати шкоду потерпілим.

При призначенні покарання просить врахувати сукупність і тих обставин, які стали однією з умов виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що потерпілі безпосередньо перед наїздом, несподівано для нього змінили напрямок руху зліва-направо відносно руху його автомобіля та, не впевнивнились у відсутності небезпеки для себе, вийшли на проїзну частину дороги у невстановлену для цього місці, в безпосередній близькості до його автомобіля, тим самим грубо порушили вимоги п. 1.3, п. 1.4, п. 1.5, 4.1, 4.14 Правил дорожнього руху. Судово-медичні данні вказують на те, що обоє потерпілих перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо задоволення цивільних позовів в частині стягнення з нього моральної шкоди на користь потерпілих, суд не врахував тих грошових виплат, які належать потерпілим до виплати від страхової компанії.

На виклик апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 вдруге не прибув, був повідомлений про день і час апеляційного розгляду ще 13.08.2022 року, про що апеляційному суду надійшло зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду з поважних причин, не подавав, його явка в апеляційний суд є необов`язковою.

Усі потерпілі, їх представник повідомлялися про день і час апеляційного розгляду за адресами, вказаними в матеріалах справи, вдруге також не прибули в судове засідання, попереднє судове засідання призначалося на 29.07.2022 на 10 годину.

Представник потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_17 просив про перенесення судового засідання на іншу дату через його зайнятість у цей же день о 09 годині, у підготовчому судовому засіданні в цивільній справі в Корюківському районному суді, розгляд якої не відбувся. Від проведення апеляційного розгляду дистанційно відмовився, що суд розцінює як зловживання стороною в процесі своїми правами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням того, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду більше року, неодноразово переносився апеляційний розгляд як по причині неявки сторони захисту, так і за заявою представника потерпілих, колегія суддів розцінює таку поведінку сторін як зловживання наданими процесуальними правами.

У цьому складі колегії апеляційний розгляд призначався двічі з тривалим розривом у часі, який надавав можливість сторонам кримінального провадження у разі виїзду з постійного місця проживання у зв`язку з військовою агресією, поцікавитися датою призначення розгляду справи.

Сторони у кримінальному провадженні зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, чого у поведінці обвинуваченого, потерпілих та їх представника, не вбачається.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив призначити покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, звертаючи увагу на нетверезий стан водія та тяжкість наслідків, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються та колегією суддів не перевіряються.

За змістом статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Призначаючи покарання у виді 7 років позбавлення волі, суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого з необережності тяжкого кримінального правопорушення, внаслідок якого загинули дві особи, щире каяття обвинуваченого, часткове відшкодування ним шкоди, а також вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілих, які не пробачили обвинуваченого і наполягали на суворому покаранні і призначив покарання, яке відповідає принципам законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КК України визначено, що, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При визначенні строку покарання більше 5 років, положення ст. 75 КК України, не застосовуються.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2019 року був змінений, ОСОБА_8 пом`якшене покарання до п`яти років позбавлення волі.

За касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ухвала апеляційного суду була скасована і призначений новий апеляційний розгляд. У Постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року зазначено, що покарання знижене ОСОБА_8 до мінімальної санкції статті є м`яким, таким, що не відповідає загальним засадам призначення покарання, обставинам кримінального правопорушення, характеру порушення правил безпеки руху, коли п`яний водій, у населеному пункті, рухався з перевищенням швидкості руху і збив на смерть двох пішоходів, які рухалися в попутному з ним напрямку.

В силу ч.2 ст. 439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді .

Нових пом`якшуючих обставин стороною захисту не надано, а тому для пом`якшення покарання відсутні законні підстави.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди, що узгоджується з положеннями статей 15, 16 ЦК України.

У даному провадженні потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 звернулись з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди, як до обвинуваченого ОСОБА_8 , так і до страхової компанії ПАТ НАСК «Оранта».

При вирішенні питання щодо можливості задоволення цивільних позовів суд першої інстанції визначив суму, яка підлягає стягненню зі страхової компанії щодо кожного потерпілого окремо та вирахував цю суму із загального розміру моральної шкоди, яка підлягала стягненню з обвинуваченого на користь цих же потерпілих, а тому апеляційна скарга обвинуваченого і в цій частині задоволенню не підлягає, як безпідставна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20