Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3716/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.194 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001312 за апеляційними скаргами прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та директора Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету представника ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 28.01.2021,

щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єсеник, Чеської Республіки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
особи, щодо якої передбачається
застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_11 ,
представників потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.01.2021 відмовлено у застосуванні до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, а кримінальне провадження № 001312 від 20.02.2016 стосовно ОСОБА_8 - закрито.
Цивільний позов директора Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету про стягнення з ОСОБА_8 на користь вказаного учбового закладу заподіяної матеріальної шкоди залишено без розгляду.
Як зазначено в ухвалі суду, згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 19.02.2016 близько 22 год.05 хв. перебував біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де помітив автомобіль марки «SKODA» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного університету.
У цей день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_8 підійшов до передньої частини вищевказаного автомобіля марки «SKODA» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований за вказаною адресою та з невстановленої слідством ємкості, із невстановленою легкозаймистою сумішшю, облив вищевказаний автомобіль, після чого кинув на місце пролитої легкозаймистої суміші передньої частини автомобіля сірник, в результаті чого сталося загоряння, що призвело до виникнення пожежі і подальшого пошкодження автомобіля, після чого ОСОБА_8 місце вчинення суспільно небезпечного діяння залишив.
В результаті суспільно небезпечних дій ОСОБА_8 спричинив Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного університету матеріальної шкоди на загальну суму 193190 грн.
Досудовим розслідуванням суспільно небезпечні дії ОСОБА_8 , які виразилися в пошкодженні чужого майна, шляхом підпалу, кваліфікуються за ч.2 ст. 194 КК України.
Відмовляючи у застосуванні до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру суд в ухвалі послався на те, що 19.02.2016 року дійсно мало місце подія пошкодження майна, а саме автомобіля марки «SKODA» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного університету шляхом підпалу, однак в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б вчинення зазначеного суспільно-небезпечного діяння саме ОСОБА_8 . Суд в ухвалі зазначив, що доводи сторони обвинувачення про те, що вказане суспільно-небезпечне діяння вчинено ОСОБА_8 базовано на показаннях представника потерпілого ОСОБА_7 , на показаннях свідка ОСОБА_13 , протоколі впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 , протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 .

При цьому суд не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, оскільки вважав, що вони є суперечливі, а та обставина, що під час судового розгляду вказаний свідок ствердно вказав, на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила підпал автомобіля суд не поклав в основу доведення вчинення останнім вказаного суспільно-небезпечного діяння так як фотознімок ОСОБА_8 , який пред`являвся свідкові під час впізнання і зовнішній вигляд ОСОБА_8 під час судового розгляду мають суттєві відмінності, а саме: у його зрості, статурі та зовнішніх ознак. Також, суд визнав недопустимим доказом протокол впізнання за фотознімками через відсутність ознак конкретизації за якими проводилось впізнання. Крім цього, суд в ухвалі зазначив, що з показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 видно, що станом на березень 2016 року ОСОБА_8 мав поголену голову, неохайну бороду, а свідок ОСОБА_13 під час допиту в суді та під час впізнання особи за фотознімками про бороду не повідомляв, а повідомив, що у ОСОБА_8 була небритість. Також суд не прийняв до уваги показання представника потерпілого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 міг підпалити автомобіль, оскільки в нього виник конфлікт з ОСОБА_17 і останній висловлював погрози в його адресу, тому суд прийшов до висновку, що не знайшла свого підтвердження та обставина, що ОСОБА_17 підбурив ОСОБА_8 до підпалу автомобіля.

В апеляційній скарзі прокурор ухвалу суду просить скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Посилається на те, що висновки суду першої інстанції про те, що в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б вчинення зазначеного суспільно-небезпечного діяння саме ОСОБА_8 є помилковими. При цьому апелянт зазначає, що суд безпідставно не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_13 , який категорично ствердив, що ОСОБА_8 є тією самою особою, яка вчинила підпал транспортного засобу. Також, прокурор посилається на те, що суд неправильно не взяв до уваги показання представника потерпілого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 міг підпалити автомобіль, оскільки в нього виник конфлікт з ОСОБА_17 і останній висловлював погрози в його адресу.

В апеляційній скарзі директор Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету ОСОБА_7 ухвалу суду просить скасувати та прийняти рішення про задоволення цивільного позову та стягнення з ОСОБА_8 на користь відокремленого структурного підрозділу «Житомирський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного транспортного університету» матеріальний збиток у розмірі 193 190,00 грн. Зазначає, що оскаржуване рішення не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду про те, що в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували б вчинення зазначеного суспільно-небезпечного діяння саме ОСОБА_8 не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, прокурора та представників потерпілого, які просили задовольнити подані апеляційні скарги, особу, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, його законного представника та захисника про законність і обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу директора Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету ОСОБА_7 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Як обґрунтовано зазначено в апеляційних скаргах прокурора та директора Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету ОСОБА_7 , відмовляючи у застосуванні до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, суд не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_13 під час допиту його в суді першої інстанції, протоколу впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 та протоколу слідчого експерименту за участю вказаного свідка і безпідставно відмовив у застосуванні до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру.

За таких обставин колегія суддів скасовує ухвалу районного суду.

Допитавши в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_13 , який підтвердив показанні дані в суді першої інстанції та повторно дослідивши докази надані стороною обвинувачення, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що 19.02.2016 року близько 21 год. 30 хв. він вийшов на балкон палити і побачив, що до автомобіля підійшов чоловік, який був одітий у світло-бежеву куртку з капюшоном на голові. З під куртки дістав пакет з невідомою сумішшю, яким полив автомобіль і за допомогою сірника підпалив його. Ділянка, де знаходився транспортний засіб була освітлена, відстань від балкону до автомобіля складала біля 10 м, вадами зору він не страждав. Він розгледів обличчя цього чоловіка, коли полум`я спалахнуло і під час проведення впізнання за фотознімками впізнав ОСОБА_8 , як особу яка вчинила підпал автомобіля. Особа мала худорляве обличчя, світле волосся на голові небритість, продовгуватий ніс. Він ствердно вказав, що саме ОСОБА_8 , який перебував в залі судового засідання, є особою, яка підпалила автомобіль.
Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , останній розповів та показав за яких обставин незнайома йому раніше особа вчинила підпал транспортного засобу.

Згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0001312 - невідома особа, перебуваючи біля під`їзду № 4 будинку 6 по вул. Каретній в м. Житомирі умисно, шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки «SKODA» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.02.2016 року від ОСОБА_18 - в цей день шляхом підпалу був пошкоджений автомобіль марки «SKODA» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного.
Згідно рапорту командира взводу БПП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_19 від 19.02.2016 року - надійшло повідомлення про підпал транспортного засобу. В подальшому ОСОБА_13 повідомив, що перебуваючи на балконі помітив незнайомого йому громадянина, який облив транспортний засіб сумішшю, підпалив його і побіг в сторону вул. Котовського. Невідомий був одітий в сіру куртку з капюшоном.

Відповідно до звіту причиною виникнення пожежі, яка сталася 19.02.2016 року, в автомобілі марки «SKODA» моделі «Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , є саме підпал, оскільки був відчутний запах бензину та керосину.

Згідно технічного висновку про пожежу, яка виникла 19.02.2016 року в автомобілі марки «SKODA» моделі «Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Житомир, пров. Каретний, 6, дослідно-випробувальної лабораторії АРЗ СП УДСНС в Житомирській області - найбільш ймовірним джерелом виникнення пожежі є занесення стороннього джерела запалювання.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №371-2017 від 07.11.2017 року ОСОБА_8 як на час вчинення інкримінованого йому протиправного вчинку так і на час проведення судово-психіатричної експертизи страждає на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, помірно виражений змішаний (дисоціативно-психопадоподібний) тип, параноїдний синдром. Ступінь наявних у ОСОБА_8 психічних розладів в сфері мислення, емоцій волі, критики настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 потребує примусових заходів медичного характеру шляхом надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, так як суспільно-небезпечні діяння скоїв ще до попереднього примусового лікування на якому знаходився з 05.03.2016 року по 30.10.2017 року і був виписаний з покращенням стану та зміною виду примусових заходів у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним, що ОСОБА_8 19.02.2016 близько 22 год. 05 хв. перебував біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , де помітив автомобіль марки «SKODA» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного університету.
У цей день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_8 підійшов до передньої частини вищевказаного автомобіля марки «SKODA» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований за вказаною адресою та з невстановленої слідством ємкості, із невстановленою легкозаймистою сумішшю, облив вищевказаний автомобіль, після чого кинув на місце пролитої легкозаймистої суміші передньої частини автомобіля сірник, в результаті чого сталося загоряння, що призвело до виникнення пожежі і подальшого пошкодження автомобіля, після чого ОСОБА_8 місце вчинення суспільно небезпечного діяння залишив.
В результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_8 спричинив Житомирському автомобільно-дорожньому коледжу Національного транспортного університету матеріальної шкоди на загальну суму 193190 грн.
Суспільно-небезпечне діяння, яке вчинив ОСОБА_8 , яке виразилось в пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, колегія суддів кваліфікує за ч.2 ст. 194 КК України.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, є особою неосудною, колегія суддів застосовує до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки суспільно-небезпечні діяння він скоїв ще до попереднього примусового лікування, на якому знаходився з 05.03.2016 року по 30.10.2017 року і був виписаний з покращенням стану та зміною виду примусових заходів у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зі змісту вироку видно, що суд не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_13 , пославшись на те, що вони є суперечливі та мають суттєві розбіжності і не доводять, що саме ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння. Такий висновок суду є помилковим і не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, оскільки, як видно з показань допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_13 , вони є послідовними і не місять суттєвих суперечностей і розбіжностей. Так, свідок ОСОБА_13 під час досудового розслідування при проведенні слідчого експерименту з ним розповів та на місці показав, за яких обставин незнайома йому раніше особа, яку він пізніше впізнав по фотознімках, підпалила легковий автомобіль, який знаходився біля будинку. При розгляді справи в суді першої інстанції, свідок дав детальні показання про те, що він стояв на балконі, ділянка, де знаходився автомобіль була освітлена, відстань до транспортного засобу складала близько 10 м, до автомобіля підійшов незнайомий йому чоловік, який мав худорляве обличчя, світле волосся на голові, продовгуватий ніс, був небритий та вилив на транспортний засіб рідину і підпалив її. Коли спалахнуло полум`я він добре розгледів обличчя цього чоловіка і ствердив, що саме ОСОБА_8 , який перебував в залі судового засідання є тією особою, яка підпалила автомобіль. Будучи допитаним за клопотанням прокурора в суді апеляційної інстанції свідок дав аналогічні показання.
Як на підтвердження невинуватості ОСОБА_8 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння та на спростування версії обвинувачення про те, що ОСОБА_17 підбурив ОСОБА_8 до підпалу автомобіля, суд в ухвалі послався на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та законного представника ОСОБА_11 про те, що станом на березень 2016 року ОСОБА_8 мав поголену голову, неохайну бороду, а свідок ОСОБА_13 під час допиту в суді та під час впізнання особи за фотознімками про бороду не повідомляв, а повідомив, що ОСОБА_8 був небритий і був одягнений у світло-бежеву куртку з капюшоном. Також, суд послався на показання експерта ОСОБА_20 щодо стану здоров`я ОСОБА_8 та висновок судово-психіатричної експертизи №371 від 07.11.2017 року. Такий висновок суду є також помилковий, оскільки показання вказаних свідків, показання законного представника та показання експерта і висновок судово-психіатричної експертизи не спростовують показання свідка ОСОБА_13 про те, що саме ОСОБА_8 є тією самою особою, яка вчинила підпал автомобіля.
За змістом частин 1, 5 статті 128 КПК України, особа, якій суспільно-небезпечним діянням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до фізичної чи юридичної особи яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, шо директором Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на користь вказаного навчального закладу 193190 грн. 00 коп. завданої матеріальної шкоди за пошкодження ОСОБА_8 легкового автомобіля.
На підтвердження понесених витрат потерпілою стороною надані накладні: №138 від 14.04.2016 року на суму 103 550 грн. 00 коп., №29 від 04.07.2016 року на суму 6260 грн. 00 коп., №162 від 119.07.2016 року на суму 83 380 грн. 00 коп.
Однак, приймаючи до уваги, що матеріальна шкода установі була заподіяна ОСОБА_8 , який не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними, колегія суддів відмовляє у задоволенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_8 на користь Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету 193190 грн. 00 коп. завданої матеріальної шкоди.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну директора Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 28.01.2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У задоволенні цивільного позову директора Житомирського автомобільного дорожнього коледжу Національного транспортного університету про стягнення з ОСОБА_8 на користь учбового закладу 193 190 грн. 00 коп. заподіяної матеріальної шкоди відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :