ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1217/22 Справа № 215/5786/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000216 щодо:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_6
в режимі в/конференції:
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2022 року.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений раніше судимий, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 2 до 6 років позбавлення волі, порушував умови застосованого судом запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у відношенні нього на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з 2015 року, перебувало кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, направлене туди під час дії іспитового строку за попереднім вироком, не працює, неодружений, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які підлягають допиту в судовому засіданні, при тому, що він намагався незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , чим може перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом. Судовий розгляд продовжується, наявні ризики не зменшилися.
В апеляції:
- обвинувачений просить скасувати ухвалу суду та змінити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший, у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що кримінальне провадження щодо нього за ст. 185 КК України було закрито, жодних доказів впливу на свідка стороною обвинувачення не надано, умови раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він не порушував.
Прокурор та захисник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяви про участь у розгляді справи не надходило від них, тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-ІХ від 02 грудня 2020 року), та враховуючи згоду обвинуваченого, розгляд його апеляції про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, в даному випадку без участі прокурора та захисника.
Заслухавши обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції клопотання прокурора дотримані.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції в дрстатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Суд першої інстанції врахував наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, а також існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду, незаконного впливу на свідків.
З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, дає підстави вважати, що продовжують існувати вказані вище ризики.
Колегія суддів також зважає, що ОСОБА_5 раніше судимий, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, порушував умови застосованого судом запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не працює, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому останній може переховуватися від суду з метою уникнення можливої суворої відповідальності та може вчинити інші кримінальні правопорушення, або впливати на свідків, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.
Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи, як на це вказує обвинувачений в апеляційній скарзі, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Доводи обвинуваченого щодо відсутності підстав для подальшого застосування до нього запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою не знайшли свого підтвердження під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути взяті до уваги колегією суддів.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000216 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4