У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , представника власника арештованого майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано , що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

В клопотанні вказано, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 здійснюють підшукування відповідних потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку, які мають намір неправомірно покинути територію України, а приватні підприємці суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від власного імені здійснюють внесення недостовірних відомостей стосовно перебування потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку у трудових відносинах з ним, до системи «Шлях». За вказані дії ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 від так званих «клієнтів» отримують грошову винагороду у розмірі від 3500 до 4000 доларів США, в залежності від необхідності особі, яка покидає територію України, повернутися назад чи ні.

05.08.2022 СУ ГУНП в Закарпатській області у період часу з 06 годин 35 хвилин по 08 годину 00 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_13 від 21.06.2022 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено санкціонований обшук у будинку АДРЕСА_1 .

У ході санкціонованого ошуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_9 виявлено та вилучено мобільний телефон який належить останньому марки «Samsung A 20» імей 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , а також грошові кошти у сумі 896 доларів США з яких: 6 купюр номіналом по «100» доларів США, 3 купюри номіналом по «50» доларів США, 3 купюри номіналом по «20» доларів США, 5 купюр номіналом по «10» доларів США, 3 купюри номіналом по «5» доларів США, 6 купюр номіналом по «2» доларів США, 9 купюр номіналом по «1» доларів США, грошові кошти в сумі 1660 Євро, з яких 8 купюри номіналом по «100» Євро, 14 купюр номіналом по «50» Євро, 6 купюр номіналом по «20» Євро, 4 купюри номіналом по «10» Євро, грошові кошти в сумі 400 чеських Крон з яких 2 купюри номіналом по «200» чеських Крон, грошові кошти в сумі 289 румунських лей, з яких 1 грошова купюра номіналом «100» лей, 11 грошових купюр номіналом по «10» лей, 12 грошових купюр номіналом по «5» лей, 19 грошових купюр номіналом по «1» лей, грошові кошти в сумі 6200 гривень з яких 10 грошових купюр номіналом по «500» гривень, 2 грошові купюри номіналом по «200» гривень, 8 грошових купюр номіналом по «100» гривень.

Слідчий стверджує, що метою накладення арешту є збереження речових доказів, підставою для накладення арешту на майно в даному випадку є те, що вилучене має значення для кримінального провадження, у зв`язку із чим у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність вжити заходи забезпечення у вигляді арешту вказаного майна, з метою унеможливити розпоряджатися власникам (володільцем)/користувачем вказаним майном допоки у цьому буде необхідність, а тому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення санкціонованого обшуку у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, накласти арешт на речі, вилучені під час санкціонованого обшуку.

Представник власника арештованого майна ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо накладення арешту на майно, так як його підзахисний не причетний до розслідуваного злочину, здійснює законну діяльність як ФОП.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позицію учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Витягом з ЄРДР стверджується, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000160 відомості про яке внесено до ЄРДР 21.06.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

21.07.2022 ухвалою слідчого судді у справі №308/9331/22 постановлено надати стороні кримінального провадження, а саме стороні обвинувачення, дозвіл на проведення обшуку в будинку на дворогосподарстві вказаного будинку, прилеглих до будинку: приміщеннях, спорудах, сховищах, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та документування матеріалів щодо вчинення останнім незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, підроблених документальних матеріалів, чорнової бухгалтерії, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, за допомогою яких фігуранти кримінального провадження зв`язуються між собою та обговорюють обставини вчинення злочинів, здійснюють переписку між собою з використанням мережі Інтернет і така переписка може зберігатись на мобільних телефонах, які їм належать та які вони використовують, готівкових коштів в сумі 1500 доларів США, отриманих в ході проведення контролю за вчиненням злочину (купюри номіналом по 100 США з серійними номерами: КІ 35100487А; KD 00251814 А; КВ 43203765 G; HF 82944084 А; НВ 24424093 D; FF 17210688 С; АН 80132498 А; АВ 74265549 G; АВ 15463169 L; АВ 19371029 І; АВ 67114482 A; HF 81113419 Е; СВ 70987450 F; КВ 21451823 Р; АВ 55946073 Т), магнітних носіїв інформації, записників, інших предметів, слідів злочину, які самостійно та/або в сукупності мають доказове значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

З протоколу обшуку від 05.08.2022 з`ясовано, що старшим слідчим відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_14 на підставі вищевказаної ухвали проведено обшук в будинку АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_15 в присутності понятих, під час якого останній виявлено мобільний телефон та грошові кошти, перелік яких зазначено в описовій частині протоколу.

Вказані предмети, речі та документи, вилучені під час обшуку, за постановою слідчого від 03.08.2022 визнано речовими доказами.

Слідчий суддя зауважує, що за ухвалою слідчого судді від 21.07.2022 у справі №308/9331/22 надано дозвіл на вилучення готівкових коштів із конкретизацію номіналу купюр та серійних номерів. При цьому вилучені під час обшуку від 05.08.2022 готівкові кошти не відповідають вищевказаним ідентифікаційним ознакам.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Слідчим на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту частини вищевказаного майна з метою збереження таких як речового доказу, оскільки мобільний телефон відповідає критеріям ст. 98 КПК України, так як міг зберегти на собі сліди кримінальних правопорушень, за допомогою чого можуть бути встановлені обставини розслідуваного злочину. Наразі за твердженням слідчого з вказаним предметом не проведено заплановані слідчі (розшукові) дії, а тому існує необхідність в тимчасовому обмеженні власника, вищевказаного майна відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Samsung A 20» імей 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2

Разом з тим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення розглядуваного клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, так як такі не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, слідчим не доведено слідчому судді, яке значення для кримінального провадження мають означене.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання зазначає, що вилучені під час огляду місця події є речовим доказом у кримінальному провадженні, що стверджується відповідною постановою.

Однак, слідчий суддя зауважує, що визнання стороною обвинувачення майна, вилученого під час огляду місця події, речовим доказом у кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для накладення на нього арешту.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Практика Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.

Тож, слідчий суддя зазначає, що арешт грошових коштів, які не мають відношення до кримінального провадження, може призвести до надмірного обмеження права власності ОСОБА_9 .

Враховуючи вищевикладене клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , який проведено на підставі ухвали слідчого судді, а саме на:

мобільний телефон марки «Samsung A 20» імей 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 .

Заборонити власнику, володільцю чи користувачу вищевказаного майна відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1