Провадження: № 1-кп/484/296/22
Справа: № 484/2128/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження №0000162 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
01.07.2022 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_3 перебував за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
У ході спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла сварка з приводу неналежного виконання останнім догляду за бджолами. Під час сварки у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи задумане, розуміючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував у положенні сидячи по відношенню до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс один удар долонею правої руки в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю.
У результаті протиправних дій ОСОБА_3 у ОСОБА_5 утворилися тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням, деформація та забій зовнішнього носу, викривлення носової перетинки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що дійсно ним було вчинено кримінальне правопорушення у відповідний час, дату, місці, спосіб та за відповідних обставин. У вчиненому щиро розкаюється. Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, які підтверджують його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду. Цивільний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Крім цього, обвинувачений пояснив суду, що саме потерпілим ОСОБА_5 було спровоковано довгі неприязні стосунки між ними на протязі 5 років через неналежне виконання останнім догляду за бджолами. Так, на території домоволодіння потерпілого знаходилось близько 20 сімей бджіл, які залітаючи на територію домоволодіння обвинуваченого завдавали фізичної шкоди членами його сім`ї, створювали перешкоди в обробці присадибної земельної ділянки, в посадці та збиранні врожаю з неї. На прохання обвинуваченого щодо вивозу потерпілим вказаних сімей бджіл за територію свого домоволодіння, жодних дій останнім так не проводилось, конфлікт з цього приводу тільки наростав. На нанесення тілесних ушкоджень спровокував його саме потерпілий після нецензурних висловлювань на його адресу та на адресу його сімнадцятирічного сина. Вважає, що оцінка моральних страждань в сумі 15 тисяч гривень є занадто високою сатисфакцією завданої потерпілому моральної шкоди, оскільки від його дій, а в деяких випадках і бездіяльності, страждали саме він та члени його родини.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти продовження розгляду справи в спрощеному порядку без дослідження доказів та просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати. Щодо вирішення цивільного позову потерпілого поклалася на розсуд суду.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти продовження розгляду справи в спрощеному порядку без дослідження доказів, надала суду позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в обгрунтування якої вказано, що потерпілому ОСОБА_5 протиправними діями ОСОБА_3 завдано великої моральної шкоди, яка полягає в душевному болю та стражданнях, які він зазнав в результаті дій обвинуваченого. Він переніс не тільки фізичний біль під час цієї події, а й тяжкі моральні та фізичні страждання, адже це все трапилося на території його подвір`я на очах його дружини. Дії ОСОБА_3 відносно потерпілого спричинили значні порушення його звичайного способу життя і потягли тривале відновлення його душевного стану. Все це до теперішнього часу дуже пригнічує його. Моральні страждання потерпілий ОСОБА_5 оцінює в 15 000 грн. і наполягає на стягненні моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 . Під час обрання міри покарання обвинуваченому просила суд врахувати, що останній щиро не розкаявся ні на стадії дізнання, ні на стадії судового слідства, тому не можна враховувати щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, а отже і покарання просить визначити найтяжче за санкцією ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі, оскільки міра покарання запропонована прокурором є занадто м`якою і не може бути виконана обвинуваченим через відсутність доходів та роботи.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти продовження розгляду справи в спрощеному порядку без дослідження доказів, просив задовольнити цивільний позов в повному обсязі та обрати обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Пояснив суду, що вказаний конфлікт є надуманим зі сторони обвинуваченого, оскільки жодних порушень під час утримання бджіл він не допускав, по інструкції зробив загороду у заввишки 2 метри і натянув сіткою. Оскільки він не може вплинути на переміщення бджіл територіїєю як його домоволодіння, так і сусідського, не вбачає підстав для нанесення йому тілесних ушкоджень в присутності його дружини на свому подвір`ї. На запитання про кількість ударів нанесених йому обвинуваченим потерпілий пояснив, що того дня після нетривалої перепалки обвинувачений двічі рукою ударив його в ніс та по обличчю, при цьому він знаходився в положенні сидячі на табуретці, після чого він ударився головою об трубу та впав на землю. Жодних образливих висловлювань в стороного сина обвинуваченого потерпілий не висловлював, взагалі його не бачив та його не ображав. Щодо не пред`явлення вимог про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, пояснив, що цілий тиждень їздив по лікарям, відвідував аптеки, однак не пам`ятає де чеки та квитанції, а на благодійну допомогу підтверджень не дають, тому його представником було включено у відшкодування моральної шкоди і ці витрати.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розслад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 стороною обвинувачення надано такі докази:
- заяву потерпілого від 01.07.2022р., за якою потерпілий ОСОБА_5 просив прийняти міри до свого сусіда гр. ОСОБА_3 , який 01.07.2022р. наніс йому тілесні ушкодження в область обличчя, чим наніс йому ссадини та синці на обличчі;
- постанову старшого дізнавача СД Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про призначенння судової медичної експертизи від 02.07.2022р., за якою було призначено судову медичну експертизу щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 , яку доручено провести експертам Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного СМЕ;
- висновок експерта Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного СМЕ №151 від 04.07.2022р., за яким в результаті проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , 1964 р.н., було встановлено, що у ОСОБА_5 виявлено: синці обличчя, припухлість потиличної ділянки справа, перелам спинки носа, синець колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 01.07.2022р. від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) при обставинах, на які вказує потерпілий, і вдносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження з висоти власного зросту на поверхню землі утворитися не могли. Потерпілому нанесено не менше 1-2 ударів в ділянку обличчя, нижніх кінцівок.
- постанова старшого дізнавача сектору дізнання Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 07.07.2022р. про призначенння судової медичної експертизи (додаткової), за якою в зв`язку із наданням лікарської довідки від 02.07.2022р. про виявлення переламу носу призначено додаткову судову медичну експертизу щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 , яку доручено провести експертам Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного СМЕ;

- висновок експерта Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного СМЕ №159 від 07.07.2022р., за яким в результаті проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , 1964 р.н., було встановлено, що у ОСОБА_5 виявлено: синці обличчя, припухлість потиличної ділянки справа, перелам спинки носа, синець колінного суглобу, довідкою ЛОР лікаря від 02.07.2022р. виставлений діагноз: перелом кісток носу зі зміщенням, деформація та забій зовнішнього носа, викривлення носової перетинки. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 01.07.2022р. від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) при обставинах, на які вказує потерпілий, і вдносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження з висоти власного зросту на поверхню землі утворитися не могли. Потерпілому нанесено не менше 1-2 ударів в ділянку обличчя, нижніх кінцівок.
- протокол слідчого експеременту з підозрюваним ОСОБА_3 від 16.07.2022р. з фототаблицями до них, за якими ОСОБА_3 , визнав себе винним у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , показав де, коли і при яких обставинах, та яким чином він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом, свідчать про умисний характер, направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, які є проступком, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкрімінуємого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, раніше несудимий, за місцем проживання скарг на нього від мешканців будинку не надходило, одружений та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, проходив строкову військову службу у Збройних Силах з 07.12.1997 року по 15.06.1999 року.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про його особу, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання запобіжний захід не обирався, тому суд не вважає за доцільне обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.
В межах кримінального провадження до суду звернувся потерпілий ОСОБА_5 з позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 15000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що йому протиправними діями ОСОБА_3 завдано великої моральної шкоди, яка полягає в душевному болю та стражданнях, які він зазнав в результаті дій обвинуваченого. Він переніс не тільки фізичний біль під час цієї події, що підтверджується отриманими тілесними ушкодженнями у виді перелому кісток носу зі зміщенням, деформації та забої зовнішнього носа, викривленні носової перетинки, а й тяжкі моральні та фізичні страждання, адже це все трапилося на території його подвір`я на очах його дружини. Дії ОСОБА_3 відносно потерпілого спричинили значні порушення його звичайного способу життя і потягли тривале відновлення його душевного стану. Все це до теперішнього часу дуже пригнічує його.
Таким чином, внаслідок суспільно - небезпечних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань останнього, характеру його немайнових втрат, потерпілий оцінює в розмірі 15 000 грн.
При розв`язанні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 , суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілого (цивільного позивача), суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілому ОСОБА_5 , завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 гривень, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_5 , і яка на думку суду, буде справедливою для всіх сторін та достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення кримінального проступку.
З урахуванням характеру скоєного правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань потерпілого внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , суд вважає можливим стягнути з останнього на користь потерпілого відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 129, 326, 369-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обрати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , моральну шкоду спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ: