Справа № 450/4476/19 Провадження № 1-кс/450/778/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
за результатами розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження

"23" вересня 2022 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду м. Пустомити клопотання дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 13.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
суб`єкт звернення просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0, 1200 га з кадастровим номером :01:002:0144 та житловий будинок загальною площею 217, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження зазначеною земельною ділянкою та будинком. Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задоволити з підстав викладених в клопотанні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив таке задоволити.

Дізнавач СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просить таке задоволити.
Власниця земельної ділянки та житлового будинку в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду клопотання.

Заслухавши думку дізнавача, вивчивши клопотання та додані до нього документи, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення.

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2020 року в Пустомитівський ВП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області про зобов`язання внесення відомостей у ЄРДР, за заявою ОСОБА_5 , щодо вчинення відносно неї невідомими особами шахрайських дій, пов`язаних з замахом на заволодіння її будинком та земельною ділянкою, що за адресою

АДРЕСА_2 .01.2022 року органом досудового розслідування за вказаним фактом зареєстровано кримінальне провадження за № 0000051 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування в процесуальному статусі потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала, що у 2014-2017 роках була засновником і директором ТзОВ "Київ Еліт Ріел Істейт " (ТзОВ "КЕРІ"), офіс якого з кінця 2015 року знаходився у м. Львові, вул. Туган-Барановського, 24. Вказала, що нею було вирішено придбати офісне приміщення, оскільки на той час приміщення знаходилось у обласній комунальній власності і Львівська обласна рада надала дозвіл на його викуп ТзОВ "КЕРІ". На здійснення даного викупу були необхідні кошти, з метою чого звернулась до юриста ОСОБА_7 , який пообіцяв позичити кошти для викупу даного приміщення, однак вказав, що позичальником буде його працівниця ОСОБА_8 . Частину коштів на викуп ОСОБА_6 одержала з отриманого прибутку за результатами господарської діяльності, однак 18.01.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено договір позики на загальну суму 1 620 000 грн. та договір іпотеки на будинок та земельну ділянку, що належать ОСОБА_5 та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_6 що дані документи підписуються про всяк випадок і в разі неотримання нею коштів ці договори будуть анульовані. ОСОБА_8 як позикодавець таких коштів не мала, тому виступала як фіктивний позикодавець, їх мав надати ОСОБА_7 . Коштів у сумі 1 620 000 грн. ОСОБА_6 не отримала ні в ОСОБА_8 , ні в ОСОБА_7 , також не одержала копії договору позики. Зазначає, що в подальшому потреба у позичанні коштів відпала та ОСОБА_5 вийшла із складу засновників товариства і звільнилась з посади директора. Однак, у грудні 2018 року їй стало відомо, що 30.06.2017 року ОСОБА_8 уклала договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки із ОСОБА_9 , яка у свою чергу ініціювала позовні вимоги до суду про стягнення з ОСОБА_5 коштів та звернення на предмет іпотеки. Вказує, що це відбулось тому. що ОСОБА_7 запевнив її про ануляцію даних договорів, однак даний факт вона не перевіряла. ОСОБА_8 відступила право вимоги за зазначеним договором позики в сумі 5 189 998, 83 грн. як сума боргу та відсотки, за 5000 грн., що вказує на шахрайські дії з метою заволодіння майном ОСОБА_5 , оскільки продаж права вимоги відбувся за 5 000 грн., що є меншим у 300 разів за суму боргу.

Також встановлено, що згідно пункту 1.2 договору іпотеки від 18.01.2016 року, згідно договору позики іпотекодержатель надав іпотекодавцю суму позики у розмірі 1 620 000 грн. із строком повернення до 18.05.2016 року. Згідно п. 1.3 договору, іпотекодавець передає іпотекодержателю житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого радою Пустомитівського району Львівської області 17.09.2012 року на підставі Рішення Раківецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 21 від 27.06.2012 року, право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.09.2012 року з реєстраційним номером 37628841, про що свідчить витяг про державну реєстрацію права, виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки " 17.09.2012 року номер витягу 35511803. Державну реєстрацію права власності на житловий будинокза Іпотекодавецм проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.01.2016 року, номер запису про право власності 12945922, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про право власності, отриманою державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 18.01.2016 року.

Також в ході досудового розслідування допитано як свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що вона уклала договір відступлення права вимоги № 30/06/2017 з ОСОБА_8 , де на дату його укладення сума заборгованості становила 5 189 998, 83 грн., де ціна договору становила 5 000 грн., оригінал договору позики та іпотеки до даного договору від 18.01.2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у неї відсутній. Даний договір досліджувався у судах та суди дійшли висновку про його дійсність. Оригінал даного договору вона отримала від ОСОБА_8 , коли укладала з нею договір переуступлення права вимоги, на даний момент договорів у неї немає, оскільки вони були передані на дослідження у судах.

18.02.2022 року допитана як свідок ОСОБА_8 , яка повідомила, що 18.01.2016 року вона уклала договір позики з ОСОБА_5 на суму 1 620 000 грн., оригінал якого у неї відсутній, так як вона у 2017 році укладала договір переуступлення права вимоги за договором позики та відповідно усі оригінали документів перейшли до нового набувача. Грошові кошти передались одразу після укладення договору позики та іпотеки біля приміщення нотаріуса готівкою, однак свідків передачі не було. Проте ОСОБА_5 в подальшому в договорі позики розписалась про те, що вона отримала дані кошти, що зазначено у пункті 1.1. даного договору позики. В подальшому ОСОБА_5 розписалась на останній сторінці даного договору, що вона отримала 1 620 000 грн. в приміщенні нотаріуса ОСОБА_10 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уклали між собою договір відступлення права вимоги, так як ОСОБА_8 надсилала ОСОБА_5 вимоги про повернення коштів за договором позики, однак вона на них не відповідала. Однак, у зв`язку із небажанням звертатись у судовому порядку про стягнення з ОСОБА_5 суми боргу та відсотків та звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_8 уклала з ОСОБА_9 договір відступлення права вимоги.

Крім того, в ході провадження дізнання встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі № 450/1630/19 зупинено виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21.07.2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 14.12.2021 року до закінчення касаційного провадження.

Постановою заступника начальника СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області від 14.01.2020 року земельна ділянка площею 0, 1200 га з кадастровим номером :01:002:0144 та житловий будинок загальною площею 217, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнані та долучені в якості речових доказів до кримінального провадження № 0000051 від 13.01.2020 року.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому враховуючи вищевикладене, з метою недопущення пошкодження майна та передачі його третім особам, з метою збереження речових доказів, а саме земельної ділянки площею 0, 1200 га з кадастровим номером :01:002:0144 та житлового будинку загальною площею 217, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , з метою встановлення всіх обставин події, клопотання дізнавача слід задоволити, та накласти арешт на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 170,171,172 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
клопотання дізнавача СД ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 13.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна,- задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:002:0144 та житловий будинок загальною площею 217,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_5 шляхом накладення заборони на відчуження та розпорядження зазначеною земельною ділянкою та будинком.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддяОСОБА_1