ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/535/22

Провадження № 1-кп/568/42/22

13 вересня 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000039 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
В квітні 2021 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, з метою отримання прибутку за рахунок обробітку землі і вирощування сільськогосподарської продукції, маючи корисливий мотив, діючи умисно та протиправно, всупереч вимогам ст.112, 116-126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, використовуючи сільськогосподарську техніку, вчинив самовільне зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення (земель запасу) комунальної власності з кадастровим номером :06:001:0062 площею 111,771 га та з кадастровим номером :06:001:0063 площею 8,7745 га, розташованих за межами с.Козин Дубенського району Рівненської області, у вигляді протиправного використання землі у своїх потребах, шляхом її обробки та посіву сільськогосподарської культури кукурудзи, на загальній площі 1205455 га, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності будь-якого правочину щодо них.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3 інтересам територіальної громади Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області заподіяно матеріальну шкоду в сумі 413591,60 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Суду пояснив, що в квітні 2021 року вирішив засіяти земельну ділянку, яка розташована на території Козинської сільської ради, та яка ніким не оброблялась. Оскільки, вже була пізня весна, то вирішив спочатку її засіяти, а в подальшому звернутись до сільської ради щодо оформлення оренди вказаної земельної ділянки. Власної техніки для сільськогосподарських робіт не мав, тому здійснював її оренду. У вересні 2021 року, коли працівники поліції виявили вказаних посів, кукурудза була ще не дозріла, тому збирати її було рано. В подальшому зерно кукурудзи було зібрано та на нього накладено арешт. На електронних торгах зерно кукурудзи було реалізовано, а кошти передано на зберігання в АРМА. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати. Щодо цивільного позову прокурора, поданого в інтересах Козинської сільської ради, то просить збитки, завдані сільській раді, відшкодувати за рахунок коштів, отриманих від реалізації посіву кукурудзи.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання речових доказів, відповідно до ч.10 ст.100 КПК України та провести відшкодування збитків за рахунок коштів, отриманих від реалізації посіву кукурудзи на вищевказаних земельних ділянках.
Представник Козинської сільської ради в судовому засіданні пояснив, що земельні ділянки 111,71 га та площею 8,7745 га, розташовані за межами с.Козин Дубенського району Рівненської області, належать до земель запису та за цільовим призначенням є пасовищами. У вересні 2021 року працівники поліції повідомили сільську раду, що невідомими особами здійснено посів на вказаних земельних ділянках. В подальшому ОСОБА_3 звертався до сільської ради щодо добровільного відшкодування збитків. завданих кримінальним правопорушенням. На даний час, в зв`язку із веденням воєнного стану в Україні, діє урядова програма «Сади Перемоги», відповідно до якої вільні земельні ділянки передаються бажаючим для їх сільськогосподарського використання за спрощеною процедурою. Сільська рада зацікавлена в наданні вільних земельних ділянок в оренду, з метою отримання додаткових прибутків до місцевого бюджету. Щодо цивільного позову, заявленого прокурором в інтересах сільської ради, просить його задоволити та не заперечує щодо відшкодування завданих збитків за рахунок коштів отриманих від реалізації посіву кукурудзи. Також просить решту коштів спрямувати в дохід доходу територіальної громади.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі, так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, представника потерпілого та дослідження доказів, що характеризують його особу, матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, суд оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії кримінальних проступків, обвинувачений га обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Пом`якшуючими покарання обставинами згідно ст.66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України не встановлено.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.197-1 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
В зв`язку з тим, що самовільне захоплення земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності становить суспільний та публічний інтерес, з урахуванням того, що Козинська сільська рада Рівненської області самостійно із цивільним позовом до ОСОБА_3 не зверталася, прокурор Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури заявив цивільний позов в інтересах держави у порядку ст. 128 КПК України про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави в особі Козинської сільської ради Рівненської області матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчиненого кримінального правопорушення у сумі 413591,60 грн.
Цивільний позов прокурора в інтересах Козинської сільської ради Рівненської області про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, суд задовольняє у заявленому ним розмірі на підставі ст.1166 ЦК України, як такий, що знайшов своє підтвердження матеріалами кримінальної справи у межах пред`явленого обвинувачення.
Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування спеціального конфіскації, то таке не підлягає до задоволення, оскільки суперечить ст..96-1 КК України.
Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів під час проведення земельно-технічної експертизи №9217-9218 (587-588-Е) від 06.04.2022 року в розмірі 9438,30 гривень, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов прокурора Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської сільської ради Рівненської області про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Козинської сільської ради Рівненської області шкоду заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 413591 (чотириста тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна) гривень 60 копійок.
Зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки перерахувати на рахунок Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області грошові кошти в розмірі 413591 (чотириста тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна) гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 9438 (дев`ять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 60 копійок..
Речові докази:

-земельні ділянки сільськогосподарського призначення (землі запасу) комунальної власності з кадастровим номером :06:001:0062 площею 111,771 га та з кадастровим номером :06:001:0063 площею 8,7745 га, які розташованих на околиці с.Підзвисоке Дубенського району Рівненської області, залишити у користуванні Козинської сільської ради;

-грошові кошти, отримані від реалізації посіву кукурудзи, який знаходився на земельних ділянках з кадастровими номерами :06:001:0062 площею 111,771 га та :06:001:0063 площею 8,7745 га., в розмірі 422322 (чотириста двадцять дві тисячі триста двадцять дві) гривні 79 копійок конфіскувати в дохід держави в особі Козинської сільської ради.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1