Провадження № 1-в/522/22/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2022 Місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, не одруженого, який має не повну вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:
Начальник Малиновського РВ Філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області ОСОБА_5 на підставі ст.80 ч.1 КК України звернувся до суду з поданням про звільнення відвідбування покаранняу зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2018, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Вирок набрав законної сили 15.12.2018 та 15.12.2018 був отриманий до виконання до Малиновського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

На підставі ст.80 КК України ініціатор подання просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання щодо нього обвинувального вироку суду.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.

В судове засідання представник сектора пробації не з`явився.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату судового розгляду завчасно та належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Разом із цим, неприбуття у судове засідання представника органу з питань пробації, засудженого, які були належним чином повідомлений, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду..

Дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.11.2018 вироком Приморського районного суду м. Одеси, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вирок набрав законної сили 15.12.2018.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

За змістом ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах ї справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п.1 ч.1 ст.80 КК України дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2018 щодо ОСОБА_4 , факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що подання начальник Малиновського РВ Філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.80 КК України, ст.152 КВК України, суд -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Малиновського РВ Філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2018, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: