Справа №155/716/22
Провадження №1-кп/155/133/22
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000108 від 21 липня 2022 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рачин Горохівського району Волинської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, на утриманні якого особи не перебувають, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11 липня 2022 року у невстановлений час, перебуваючи в АДРЕСА_1 , з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння належного ОСОБА_5 , звідки з корисливих мотивів, розуміючи протиправність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, таємно викрав 10 листів бувшого у користуванні покрівельного восьмихвилевого шиферу вартістю 1100,00 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу їх вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно 11 липня 2022 року з території домоволодіння ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , викрав 10 листів бувшого у користуванні покрівельного восьмихвилевого шиферу. Щиро розкаюється у вчиненому, суму збитків не заперечує, при цьому повідомив, що добровільно відшкодував потерпілій завдану майнову шкоду.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила показання обвинуваченого щодо обставин викрадення належного їй шиферу та факт відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим. Разом з тим, пояснила, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. При обрані міри покарання покладалася на думку суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не проводиться їх дослідження.
Правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснено.

Відповідно до вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що останній вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував завдані збитки, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не судимий, не працює, одружений, також враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та не наполягає на суворому покаранні, інші конкретні обставини справи, зокрема, його поведінку в суді та критичне відношення до скоєного. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції інкримінованої йому ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У відповідності до ст. 124 КПК України суд приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертизи, що підтверджені документально, які слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Цивільний позов не заявлявся.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 381 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, зокрема, 10 хвилястих плит сірого кольору (шифер), що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити останній.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1