Справа № 947/5913/22
Провадження № 1-кп/947/682/22
УХВАЛА
22.06.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному проваджені №0001221 від 08.12.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жовтеннь, Ширяївського району, Одеської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий:
- 02.12.2014 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- 23.03.2019 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.391 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Ризики прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має будь яких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за умисні злочини. Прокурор вважає, що на підставі викладених обставин існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які у теперішній час не зменшились та виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглянуто в судовому засіданні, як виняток, без участі обвинуваченого, який тримається під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Необхідність розгляду вказаного клопотання прокурора без участі ув`язненого обвинуваченого мотивується наступним.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого пролонговано у встановленому порядку.

Згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Верховний суд в своєму листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Через ті чи інші поважні причини працівники ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не змогли забезпечити виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси про проведення дистанційного судового засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , що унеможливило його участь у судовому засіданні.
Разом з тим, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, а можливості проведення судового засідання в інший час через особливості роботи державних установ через воєнний стан, задіяних в цьому процесі, неможливо.
При цьому суд забезпечив присутність в судовому засіданні захисника обвинуваченого, переконався в тому, що обвинувачений обізнаний про порушене перед судом питання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки наявні ризики прокурор не обґрунтував. Потерпіла прямо не вказує, що злочин вчинено ОСОБА_3 , щодо належності майна потерпілій також це питання не вирішено, що свідчить про необґрунтованість обвинувачення. Попередня судимість ОСОБА_3 не є вирішальною для тримання його під вартою. ОСОБА_3 має реєстрацію та постійне місце проживання, соціальні зв`язки. Він після повідомлення йому про підозру не затримувався. Через це доцільність тримання обвинуваченого під вартою не виправдана, достатньо домашнього арешту, навіть цілодобового, із застосуванням електронних засобів контролю і покладенням інших обов`язків.
Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлено і з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 зібрані певні докази у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, які ще не досліджені в повному обсязі.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:
може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він, не має офіційного джерела прибутку, постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків;
може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень і обвинувачується у вчинені нового умисного злочину в період строку погашення судимості;
може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, та оспорювання обвинувачення.
Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, крім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Шалімов проти України».
Обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , свідчать про суспільний інтерес конкретного кримінального правопорушення, який, з огляду на презумпцію невинуватості, переважає над особистою волею обвинуваченого.
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 21.08.2022.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 (Сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяця після його звільнення:
1) прибути до суду на виклик;
2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання, номерів мобільних телефонів.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1