Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2206/19
Провадження № 1-кп/935/48/22
У Х В А Л А
Іменем України
13 квітня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.27, п.12,13 ч.2 ст.115 КК України ,-

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого вказав на наявність ризиків ухилення обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження вчинення кримінальних правопорушень, з огляду на особи обвинувачених. Зазначені клопотання долучено до матеріалів судового провадження, оголошено у судовому засіданні та вручено обвинуваченим завчасно.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки прокурором не наведено обґрунтованих підстави для продовження запобіжного заходу, а також не підтверджено ризиків, зазначених прокурором.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно змісту вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством, дані, що в цілому характеризують особу, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Прокурором доведено, що жоден з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому обвинуваченим необхідно продовжити обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, та суворість покарання за них, що полягає у довічному позбавленні волі за найтяжчий з них, зважаючи, що судовий розгляд триває, висока ймовірність продовження обвинуваченими протиправної поведінки і надалі, враховуючи безпосередньо особи останніх.

Обвинувачений ОСОБА_6 не працює, неодружений, утриманців не має, на території України не має родинних та інших міцних соціальних зв`язків. У разі обрання іншого альтернативного запобіжного заходу існують ризики переховування останнього від суду, у тому числі залишення території України.

Обвинувачений ОСОБА_7 не працює, постійного джерела доходу не має, неодружений, утриманців не має, на території України не має родинних та інших міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення на території України умисного тяжкого злочину проти власності ч.2 ст.186 КК України, за що реально відбував покарання, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, не пов`язаних з даним кримінальним провадженням, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, у рамках якого перебував у розшуку обвинувальний акт перебуває у провадженні Богунського районного суду м.Житомира.

Обвинувачений ОСОБА_8 не працюючий, постійного джерела доходів не має, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимий, разом з тим, намагався втекти від поліції на мотоциклі, який використовувався під час вчинення злочину, допускав порушення умов перебування у місцях попереднього ув`язнення, зокрема, у нього було вилучено мобільний телефон, який зберігав в умовах СІЗО ДУ «УВП №8», якій міг використовуватись для перешкоджання кримінальному провадженню.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються громадянами іншої держави - Азербайджану, перебувають на території України без законних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання в АР Крим (територія непідконтрольна державі Україна).

Суд вважає, що стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків обвинувачених не змінилися з часу попереднього продовження строку дії запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, під загрозою можливого покарання, існує висока ймовірність переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Судом також враховується, що судовий розгляд триває: допитано потерпілого.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження не досліджено, свідки судом не допитані, а тому ризик впливу на них існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від учасників провадження та дослідження їх судом. (ч.5 ст.95 КПК України). При цьому, незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинувачених як на осіб, що вчинили злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченим та не мають безпосереднього зв`язку із їх особами (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Щодо посилання захисників стосовно ґрунтування обвинувачення виключно на припущеннях, то питання встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушеннь за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки під час судового розгляду доказів, суд буде вирішувати у нарадчій кімнаті згідно вимог ст.368 КПК України.

Враховуючи положення ч.1 ст.194 КПК України, суд дійшов висновку, що прокурором доведено неможливість застосування до обвинувачених жодного з альтернативних запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, тому обвинуваченим необхідно продовжити обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Наявність достатніх стримуючих факторів, у разі застосування до обвинувачених менш суворих запобіжних заходів, а також наявність будь-яких застережень, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою, суду не надано та стороною захисту не доведено.

Керуючись ст.331 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11.06.2022 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11.06.2022 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11.06.2022 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3