Провадження № 1-кс/686/6500/22
У Х В А Л А
22 липня 2022 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 21.07.2022 близько 09:05 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автобусом «Mercedes-Benz Sprint» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині Львівського шосе зі сторони вул. Тернопільської в напрямку до вул. Хотовицького, м. Хмельницького, в районі будинку №31/1, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину з права на ліво відносно напрямку руху автобуса по нерегульованому пішохідному переході.
Внаслідок вказаної події пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці, доставлений до травмпункту КНП ХМЛ.
21.07.2022 автобус «Mercedes-Benz Sprint» д.н.з. НОМЕР_1 вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області, що за адресою м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120Д.
21.07.2022 згідно ст.ст. 98, 100 КПК України автобус «Mercedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказам у вказаному кримінальному провадженні, так як він являється матеріальними об`єктами, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
В ході проведення слідчо-оперативних заходів встановлено, що станом на 21.07.2022 власником автобуса «Mercedes-Benz Sprint» д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Під час досудового розслідування встановлена необхідність у проведенні експертизи технічного стану автобуса «Mercedes-Benz Sprint» д.н.з. НОМЕР_1 , а також вирішується питання щодо призначення судової транспортно-трасологічної, автотехнічної експертиз та необхідності проведення слідчих експериментів з метою відтворення обставин дорожньо-транспортної події. Проведення експертизи технічного стану транспортного засобу дасть можливість встановити, чи був технічно справний автобус «Mercedes-Benz Sprint» д.н.з. НОМЕР_1 в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу дасть змогу провести повне та неупереджене розслідування та забезпечити завдання покладенні ст. 2 КПК України.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
В такому випадку слід звернути увагу й на рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, у якому зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.
Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.
Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні відсутні процесуальні документи, на підставі яких вилучений транспортний засіб, долучена лише перша і остання сторінка протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, з якої неможливо встановити, що вилучалося за наслідками огляду.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначити правовий статус майна та вирішити питання про його арешт та мають бути усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.
Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя