Справа № 180/1715/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Марганці подання заступника начальника Нікопольського РВ № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду надійшло подання заступника начальника Нікопольського РВ № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовує наступним чином: засуджений ОСОБА_3 перебуває на обліку з 19.05.2020 року. Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 8 квітня 2020 року його визнано винним у скоєні злочину передбаченого ст. 369 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 гривень.

Станом на 9.05.2022 року засудженим сплачено 790 гривень, сума не сплаченого штрафу складає 11110 гривень. Інформації про причини невиконання вироку суду уповноважений орган з питань пробації не має. Перебіг давності виконання вироку не зупинявся.

Просить звільнити засудженого від відбування покарання у вигляді штрафу в звязку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, згідно ст. 80 КК країни.

Представник Нікопольського РВ № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання без участі представника, подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор, засуджений в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду подання була повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася, згідно ст.107 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з вироку арганецького міського суду Дніпропетровської області від 8 квітня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11900 гривень.

Вищевказаний вирок суду набрав законної сили 9.05.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Як вбачається з матеріалів подання, засуджений сплатив 790 гривень, сума 11110 залишилась не сплаченою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд приходить до наступного.

Главою 5 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу.

Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти до висновку, що не відбування покарання у виді штрафу та ухилення від відбування покарання у виді штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

З огляду на викладене, суду не надано достовірних доказів того, що засуджений ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що засуджений за період з 8.04.2020 року до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчились.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, про можливість звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст. 26, 27 КВК України,

постановив:

Подання заступника начальника Нікопольського РВ № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 8.04.2020 року за ч.1 ст.369 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1