Справа №:755/2741/22
Провадження №: 1-кп/755/862/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 10.03.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, документованої паспортом громадянина України за формою ID-картки НОМЕР_1 , виданим органом 8032 від 13.09.2021 року, проте вказала, що з 2009 року є громадянкою Російської Федерації, уродженки Краснодарського краю, Павловського району, станиці Новолеушківська Російської Федерації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої до затримання віце-президентом громадської організації «Центр правової підтримки спецслужб України», перебуваючої у цивільному шлюбі, з вищою освітою, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

встановив:
На розгляді в суді перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про самовідвід та відмову від подальшого виконання функції захисту обвинуваченої ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що правова позиція у справі нами була узгоджена 19 березня 2022 року, якої в подальшому обвинувачена ОСОБА_4 дотримувалась.
Пояснив, що в судовому засіданні 28 квітня 2022 року, обвинувачена, не поставивши його до відома, хоча достатні умови для цього були, одноособово змінила як правову позицію, так і спосіб захисту.
При цьому, в своїй заяві про відвід головуючому, обвинувачена зазначала про здійснення останньою на неї психологічного тиску, а тому він не може продовжувати здійснення захисту ОСОБА_4 , оскільки остання не вважає за необхідне узгоджувати з ним спосіб захисту і зміну узгодженої правової позиції.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 підтримав свої заяву про самовідвід.
Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти відводу захисника, пояснивши, що адвокат є професійним, таке неузгодження її дій виникла внаслідок обмеженого з ним спілкування.
Прокурор не заперечував проти заміни захисника ОСОБА_3 на іншого захисника із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження з цього питання та проаналізувавши мотиви викладені захисником, які на їх переконання унеможливлюють подальшу участь у справі захисника ОСОБА_3 , приходить до наступного.
Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на захист від обвинувачення та на правову допомогу.
Частиною 1 статті 20 КПК України передбачено, що обвинувачений має право на захист, яке, у тому числі, полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника.
Згідно ст. 54 КПК України, обвинувачений має право замінити захисника.
Також, статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Недотримання цієї складової права на захист на різних стадіях може призвести до істотних порушень вимог КПК та скасування судового рішення.
Згідно практики ЄСПЛ відображеної, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду».
У п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».
Разом із тим, у п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 90-91 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»).
Тотожні висновки ЄСПЛ містяться, зокрема, у таких рішеннях: від 19 лютого 2009 року у справі «Доронін проти України», «Шабельник проти України», від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України», від 03 листопада 2011 року у справі «Балицький проти України», від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», від 12 січня 2012 року у справах «Тодоров проти України», «Довженко проти України», «Іглін проти України», від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» та інші.
Показовим є рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України», де у п. 90 цього рішення ЄСПЛ як на підставу порушення п. 3 (с) ст. 6 Конвенції зазначив той факт, що кожен із двох інших захисників, які представляли заявника найімовірніше здійснювали символічний характер при наданні своїх послуг.
Таким чином, ЄСПЛ поставив під сумнів виконання захисниками ефективного захисту заявника, що становило істотне порушення вимог КПК.
А тому, ВССУ вказує на те, що судам необхідно враховувати таку практику під час перевірки забезпечення права на захист під час досудового розслідування та судового провадження у справі. За наявності ознак «символічного надання послуг» суди мають належним чином реагувати в таких випадках.
За таких умов, враховуючи зазначене суд, згідно положень ст. 54 КПК України та у світлі вказаної практики ЄСПЛ, приходить до висновку, що обвинуваченій слід замінити захисника з огляду на те, що у них різні позиції у побудові структури захисту, тобто останній фактично не може, на цей час, здійснювати належний захист, який є необхідним обвинуваченій, що є порушенням підп. «с» п. 3 ст. 6, 13 вказаної Конвенції.
Також, суд виходячи з положень ч. 1 ст. 52 КПК України в частині того, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Поряд з цим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_3 про самовідвід за відсутності передумов, визначених ст. 78 КПК України.
З огляду на наведене суд вважає за необхідне, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, захисником обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 заявлено клопотання про самовідвід, та з урахуванням положень ст.ст. 20, 52 КПК України, Закону України «Про безоплатну правову допомогу», Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та враховуючи і застосовуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у п. 25 рішення від 20 грудня 2011 року у справі «Максименко проти України», що «забезпечення обвинуваченому у вчиненні злочину безоплатної юридичної допомоги, що є однією з вищезазначених гарантій, здійснюється за двох умов: якщо інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога (серед інших прикладів - п. 39 рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Фам Хоанг проти Франції»), замінити захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на іншого захисника, доручивши Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити зазначеній обвинуваченій захисника у цій справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 45, 49, 52, 54, 78, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про самовідвід залишити без задоволення.
Замінити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037 від 10.03.2022 року, призначеного їй згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві захисника ОСОБА_3 на іншого.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві призначити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката/захисника для здійснення захисту за призначенням в порядку, передбаченому ст. 52 КПК України, у рамках даного провадження.
Забезпечити явку захисника ОСОБА_3 та захисника призначеного Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві на підставі даної ухвали на 12.00 год. 01.06.2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Копію ухвали направити на виконання до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 30.05.2022 року о 13.30 год.

Суддя: