Справа №:755/5240/22
Провадження №: 1-кс/755/1075/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" червня 2022 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 одноособово, перевіривши виконання вимог ст.ст. 131-132, 170-172 КПК України за клопотанням начальника відділення СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0001458 від 21 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,
в с т а н о в и л а :
начальник відділення СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено 21 червня 2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке обґрунтовано тим, що вилучене майно було використане як засоби чи знаряддя вчинення злочинів, може бути предметами вчинення злочинів.
Слідча суддя, дослідивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Як вбачається з положень ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Між тим встановлено, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.
Зокрема, у клопотанні про арешт майна не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Також у клопотанні не зазначено підстави арешту майна за ст. 168 КПК.
Частиною 2 статті 168 КПК передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду..
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Проте у клопотанні не враховано норми ст. 168 КПК та не наведено обставини, котрі обумовили вилучення системних блоків згідно абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК.
Крім того, у клопотанні не зазначено про неможливості вчинення дій, вказаних у ст. 236 КПК України на місці проведення слідчої дії, а саме абз. 2 ч. 6 ст. 236 КПК України передбачено, що якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.
Так само до клопотання не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а саме підставу арешту згідно абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК (для прикладу, не надано постанову про призначення експертного дослідження).
За таких умов слідча суддя приходить до висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК, у зв`язку з чим воно підлягає поверненню начальнику відділення СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131-132, 170-173, 309, 372-376 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а :
клопотання начальника відділення СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0001458 від 21 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - повернути начальнику відділення СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 для усунення недоліків та встановити строк у сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1