Справа № 752/6054/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2187/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, працюючого водієм, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди задоволено та з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_10 стягнуто 50 812 (п`ятдесят тисяч вісімсот дванадцять) гривень 10 коп. Цивільний позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_10 стягнуто 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим, у тому, що він 13.02.2021 року, приблизно о 10.00 год., керуючи спеціалізованим вантажним фургоном «Мерседес Бенц Спрінтер» н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом з проїзної частини вул. Антоновича через тротуар до в`їзних воріт КП «Володимирський ринок» в м. Києві.
В цей час позаду вказаного автомобіля по тротуару до відкритих воріт рухалася пішохід ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», п.п.10.1 та 10.9 ПДР України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого виїхав на тротуар поруч з в`їздом до КП «Володимирський ринок» на вул. Антоновича, 115 в м. Києві, та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у виді множинних переломів кісток скелета з ушкодженням внутрішніх органів, від яких померла на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б» та п.п.10.1 та 10.9 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

В апеляційній скарзі представник потерпілої, не оспорюючи правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років та стягнути з обвинуваченого 1 000 000,00 грн. на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги відомості про особу обвинуваченого, відносно якого в суді вже розглядалось кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, однак було закрито у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення, неодноразово притягувався за вчинення адміністративних правопорушень за ст.173-2, ч. 1 ст 130 КУпАП навіть будучи у статусі обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні.
Вважає, що судом не взято до уваги наявність такої обтяжуючої покарання обставини як вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку, оскільки загиблій було 75 років, та не враховано поведінку обвинуваченого після вчинення правопорушення, який не викликав швидку допомогу та працівників поліції, а намагався самостійно витягнути потерпілу з-під автомобіля, не зважаючи на тяжкі тілесні ушкодження, не вчиняв жодних дій, направлених на примирення з родиною померлої та надати хоча б якусь допомогу потерпілій. Вважає, що вказані обставини характеризують обвинуваченого як особу, яка є небезпечною для суспільства.
Також вважає, що моральна шкода має бути відшкодована у розмірі 1 000 000,00 грн., оскільки смерть рідної матері потерпілій ОСОБА_10 спричинила значні страждання, так як вона тривалий час не могла працювати на роботі, втратила нормальні відносини з оточуючими її людьми, чоловіком, мала довготривалі душевні страждання, тривале психологічне лікування, вживала заспокійливі медичні препарати, втратила орієнтацію у часі та сприйняття дійсності, мала стійкий тривалий страх вийти з квартири на вулицю, вела закритий спосіб життя, втратила матеріальну допомогу від матері, психологічне та медикаментозне лікування онуки померлої.
Заслухавши доповідь судді, представника потерпілої та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених вироком, правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.286 КК України а апеляційній скарзі не оспорюється.

Покарання ОСОБА_12 за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так судом враховано, що ОСОБА_7 не судимий, працевлаштований , за місцем роботи характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, вчинив необережний тяжкий злочин.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності у формі приватного обвинувачення, вчиняв адміністративні правопорушення не свідчать про те, що призначене йому покарання за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості чи визначено без дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність.

Також колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції, який не врахував обтяжуючою покарання обставиною вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки за обставинами події ОСОБА_7 , здійснюючи рух транспортним засобом заднім ходом та порушуючи правила безпеки дорожнього руху , допустив внаслідок необережності наїзд на людину, яку не бачив та не усвідомлював її похилого віку.

Покарання ОСОБА_7 у виді реального позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк є домірним вчиненому.

Проте, доводи апеляційної скарги про визначення розміру грошового еквіваленту заподіяної моральної шкоди потерпілій , який не відповідає критеріям справедливості , виваженості та достатності, є слушними.

Так, визначаючи розмір заподіяної потерпілій моральної шкоди у 200 000 грн., суд не надав належної оцінки душевним стражданням доньки внаслідок втрати матері, характеру її переживань, які призвели до істотних змін у способі її життя, та глибині переживань , пов`язаних із заподіяною обвинуваченим потерпілій психологічної травми.

На думку колегії суддів, грошовий еквівалент заподіяної моральної шкоди потерпілій у зв`язку із смертю її матері має становити 500 000 грн., що відповідатиме загальним принципам визначення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З огляду на наведене , вирок підлягає зміні у частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди шляхом збільшення розміру її грошового еквіваленту.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 500 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: