Справа № 357/5778/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготочому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0001046, внесене до ЄРДР 19.05.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
- 17.07.2007 року вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільненого
від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 13.04.2009 року вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 01.09.2009 року вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 18.06.2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 місяці;
- 31.08.2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 1700 гривень;
- 27.01.2017 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України на 4 роки позбавлення волі. 12.06.2020 року звільнений по відбуттю строку покарання із Старобабанівської ВК №92 Черкаської області;
- 24.11.2021 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців обмеження волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

11.05.2021 року приблизно о 18 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , побачив на лавці мобільний телефон, що поряд із дитячим майданчиком, на якому гуляли діти.
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації злочинного умислу спрямованого на незаконне збагачення на рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, побачивши на лавці мобільний телефон, що поряд із дитячим майданчиком, на якому гуляли діти, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаної лавки взяв (викрав) мобільний телефон «Redmi 8 Sapphire Blue» 4GB RAM 64 GB ROM вартістю 2234,40 грн., чим вчинив крадіжку вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний рахунок, чим спричинив ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2234,40 грн.
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні сторонами надано угоду про визнання винуватості, укладену 27.05.2022 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України - 4 роки обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання до покарання призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, узгоджено приєднати покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021 року та визначити остаточне покарання - 4 роки 10 місяців обмеження волі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення погодився з встановленими обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
З наданої суду заяви потерпілої ОСОБА_6 убачається, що остання не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Зазначає, що цивільний позов заявляти небуде, просить обвинуваченого суворо не карати.
Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не одноразово судимий, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70, КК України.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 27.05.2022 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.05.2022 року покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 4 роки обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, до покарання призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, частвово приєднати покарання призначене за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2021 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання - 4 роки 10 місяців обмеження волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, після набрання ним законної сили.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речовий доказ - мобільний телефон «Redmi 8 Sapphire Blue» 4GB RAM 64 GB ROM, якицй переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у останньої як у власника майна.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1