Справа № 736/1773/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/234/22
Категорія - ч.2 ст.286-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000289 від 13.06.2021, за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Козилівка Корюківського району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого професійно-технічну освіту, депутатом не являється, не одруженого, працюючого на посаді слюсара з ремонту автомобілів ТОВ фірма «Чернігівторгсервіс», не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік із відрахуванням із заробітку засудженого 10% в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Цивільний позов прокурора Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Чернігівського обласного бюджету витрати понесені Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради на стаціонарне лікування ОСОБА_7 у сумі 36004 (тридцять шість тисяч чотири) грн. 10коп.

Розстрочено виконання вироку суду в частині задоволених позовних вимог прокурора строком на один рік, із дня набрання вироком законної сили, певними частинами, а саме: по 3000 (три тисячі) грн. щомісячно строком на перші одинадцять місяців та 3004 (три тисячі чотири) 10 коп. на дванадцятий місяць.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 15.06.2021, на автомобіль марки ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , житель с. Білошицька Слобода, Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яким фактично користувався ОСОБА_9 , скасовано.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 копійок.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 13.06.2021, близько 3 години 30 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та керуючи технічно справним легковим автомобілем марки ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі смт. Холми, - с. Козилівка, Корюківського району, по правому краю проїзної частини дороги, на відстані 330 м від електроопори № 25_17, в напрямку с. Козилівка, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, у зв`язку з чим не впорався з керуванням, з`їхав з дороги на ліве узбіччя, де скоїв наїзд на придорожнє дерево.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому четвертої п`ясткової кістки правої кисті із кутовим зміщенням уламків та відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя в нижній третині зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 74 від 30.08.2021 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день.

У даній дорожній обстановці ОСОБА_9 порушив вимоги п. 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.9 (а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що є причиною і умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Оскаржуючи вирок суду першої інстанції, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури, не оспорюючи формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, просить змінити вирок щодо ОСОБА_9 , у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік із відрахуванням із заробітку засудженого 10% в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

У решті вирок суду залишити без змін.

Автор скарги звертає увагу апеляційного суду, що згідно ч.4 ст. 374 КПК України, коли призначається більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, при зазначенні обраної судом міри покарання робиться посилання на ст. 69 КК України, що також узгоджується з п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

За ч.1 ст. 286-1 КК України, яка інкримінована обвинуваченому і за якою суд визнав винуватим ОСОБА_9 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 3 до 5 років.

В оскаржуваному вироку суд призначив більш м`яке покарання, а саме у виді виправних робіт, чим дійшов обгрунтованого висновку при наявності кількох обставин, що пом`якшують таке покарання та з урахуванням особи обвинуваченого, при цьому не послався на положення ч.1 ст. 69 КК України. Саме з цих підстав вирок і підлягає зміні.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав у ній наведених. Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 погодилися з вимогами та доводами апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника обласної прокуратури підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 не у повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального законодавства, внаслідок чого вирок підлягає зміні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 частини 1 статті 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, окрім передбачених п.п.1-3 цієї статті, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК, за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій, у поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є слушними.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. Призначення покарання нижче від найнижчої межі чи перехід до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції статті Особливої частини можливе лише за наявності умов, визначених ст. 69 КК України.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова Пленуму №7) у кожному випадку застосування положень ст. 69 КК України суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній частині - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. Отже, згідно даного роз`яснення Пленуму суд зобов`язаний в разі призначення покарання в розмірі меншому, ніж передбачений санкцією статті Особливої частини за даний вид покарання, посилатися на положення вказаної статті.

У ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка інкримінується обвинуваченому і за якою суд першої інстанції визнав його винуватим, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 3 до 5 років.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік із відрахуванням із заробітку засудженого 10% в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, тобто, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин і при цьому не послався на положення ст. 69 КК України.

Питання правильності призначеного покарання як його виду, так і розміру, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та мотивованими, а тому вирок підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2021 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік із відрахуванням із заробітку засудженого 10% в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4