Дата документу 02.06.2022 Справа № 337/3528/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1029/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №337/3528/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

02 червня 2022 року м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 травня 2022 року,

в с т а н о в и в
З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 травня 2022 року призначено судовий розгляд даного кримінального провадження, а також відмовлено в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору та про витребування речей і документів.

Не погодившись із таким рішенням суду обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Проте у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції, не є абсолютним, воно може бути піддано допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Статтею 392 КПК України передбачено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме:

вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом;

ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті;

ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому відповідно до ч.2 ст.392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відтак оскаржувана обвинуваченим ухвала не віднесена до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

За правилами ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України суддя
у х в а л и в
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 травня 2022 року.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2