Справа № 461/8744/21
Провадження № 1-кп/461/258/22
У Х В А Л А
судового засідання
28.03.2022 року. м. Львів
Галицький районний суду м.Львова у складі,:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
за участі: прокурора ОСОБА_5
обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки такий закінчується 11.04.2022 року. Подане клопотання мотивує тим, що є достатні підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Відтак, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.
Обвинувачений та його захисник проти вказаного клопотання заперечили, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зменшити розмір застави.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Враховуючи наведене та особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, постійного місця проживання, раніше судимий за злочини проти власності, суд приходить до висновку про можливість продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки підстав для зміни чи скасування такого не вбачає, ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали та не змінились. Зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, що повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 2553 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів..
Оскільки, прокурором не доведено наявності обставин, за яких слід не визначити розмір застави, суд приходить до висновку, що в цій частині клопотання задоволенню не підлягає, а відтак, обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави. При цьому, суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.09.2021 року було визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.199, 331, 369, 371-372 КПК України, суд,
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України на строк 60 днів, тобто до 26 травня 2022 року включно.
Вважати продовженим застосований альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумумів для працездатних осіб в сумі 90 800 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот гривень).
Роз`яснити ОСОБА_3 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент. Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.
Встановити ОСОБА_3 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої:
- прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною періодичністю;
- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення. Обвинувачений, який перебуває під вартою, має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку у строк сім днів з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1