КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber» провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року у кримінальному провадженні № 0003949 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоний Луч Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного мсуду міста Києва від 22 лютого 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 , 01 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 квітня 2022 року включно.

Не погодившись із таким рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою.
За доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим.
Апелянт вважає, що клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтоване його неприязню до нього.
ОСОБА_6 вказує на те, що його не було ознайомлено з матеріалами досудового розслідування, та незважаючи на це, під час проведення підготовчого судового засідання, прокурор надавав йому розписку про таке ознайомлення, однак він відмовився її підписувати, що викликало негативне ставлення прокурора до нього як обвинуваченого у цій справі та як наслідок звернення до суду із клопотанням про обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Поряд з цим, апелянт звертає увагу на те, що в липні 2021 року він особисто звернувся до Подільського районного суду міста Києва з метою дізнатись про стан розгляду його справи та залишив в канцелярії суду свої номери телефонів та домашню адресу.
Таким чином, як підсумовує ОСОБА_6 , намірів переховуватись від слідства та суду у нього не має, зазначає, що готовий і в подальшому виконувати свої процесуальні обов`язки.
Крім того обвинувачений зазначає про те, що на його утриманні знаходиться дружина та двоє малолітніх дітей, а його перебування в умовах слідчого ізолятора ставить їх у скрутне становище.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких його застосування можливе та виправдане.
В той же час, колегія суддів вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та особі обвинуваченого.
Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 повідомив, що не переховувався від суду та звертався до канцелярії Подільського районного суду міста Києва з метою дізнатись про хід справи після її передачі на розгляд іншому судді, а також залишив свої номери телефонів та вказав адресу проживання, однак жодного виклику до суду йому направлено не було.
Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що відносно нього здійснюється кримінальне провадження в іншому місцевому суді міста Києва, де він добросовісно виконує покладені на нього обов`язки та з`являється за викликами до суду.
У суді апеляційної інстанції обвинувачений також повідомив про те, що має постійне місце проживання в м. Києві та на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей.
В той же час, під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_6 переховувався від суду.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як і не навів в ухвалі мотивів, на підставі яких прийняв відповідне рішення, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Крім того, колегія суддів враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі доведення його винуватості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, наявність у нього постійного місця проживання у місті Києві.
Також апеляційний суд враховує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки існує висока ймовірність того, що не перебуваючи під контролем держави, обвинувачений може переховуватись від суду, з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі доведення його винуватості. Також враховуючи наявність у ОСОБА_6 низки судимостей, існує ймовірність вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
В той же час, колегія суддів вважає, що на даному етапі судового провадження, інший(менш суворий) запобіжний захід, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, може забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи наведені вимоги закону, наявність ризиків на які прокурор посилається у своєму клопотанні, а також ту обставину, що на території України запроваджено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 квітня 2022 року включноскасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання у АДРЕСА_2 з покладенням на нього обов`язків передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
прибувати до суду у визначену судом дату і час;
не відлучатись з місця проживання та з міста Києва;
повідомляти суд про необхідність зміни місця проживання.
Виконання ухвали покласти на Деснянське УП ГУ НП у місті Києві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4