Справа № 460/4857/16-к
Провадження №1-кп/944/30/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000171 від 09.02.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залужани Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку січня 2015року йдучи по АДРЕСА_2 побачив що на одній із земельних ділянок лежать бетонні блоки та плити, з метою власного збагачення та важкого матеріального становища у нього виник намір на їх викрадення.
В подальшому, об 09 год 45 хв 09 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, умисно з корисливих мотивів, попередньо домовившись із власником транспортних засобів марки ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 з маніпулятором, МАЗ д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 та водієм ОСОБА_7 про оплатні послуги перевезення, не повідомляючи останніх, що дані блоки йому не належать, вказав на земельну ділянку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , звідки за допомогою маніпулятора автомобіля ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 погрузгли на вказаний автомобіль дев`ять метало-бетонних блоків, вартість яких згідно висновку експерта становить 1 649 гривень 97 копійок.
Однак, обвинувачений ОСОБА_4 свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі та не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки, під час того як здійснювалася погрузка даних метало-бетонних блоків на автомобіль був помічений власником земельної ділянки ОСОБА_8 та його братом ОСОБА_9 після чого дані блоки були вилучені працівниками поліції.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просить суворо його не карати та не позбавляти його волі, оскільки, перед потерпілим вибачився, потерпілий не має до нього жодних претензій, а викрадені ним блоки поміщені працівниками поліції на тимчасовий майданчик тимчасового тримання Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, та після набрання вироком законної сили будуть повернуті потерпілому.
Крім цього, просить звернути увагу на те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина і дружина, та те, що ним на рахунок допомоги Збройним Силам України були перераховані власні грошові кошти в розмірі 5000грн 00коп., що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні 10.08.2022 під час судових дебатів викладене в обвинувальному акті підтримав та наголосив, що претензій до обвинуваченого щодо спричиненої матеріальної та моральної шкоди не має, при призначенні покарання, просить суд, зважити на те, що обвинувачений щиро розкаявся, попросив у нього вибачення та перерахував на рахунок допомоги Збройним Силам України грошові кошти в розмірі 5000грн 00коп.. Просить обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Від поданого ним до обвинуваченого цивільного позову відмовився.
Згідно з ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд відповідно до вимог ст.ст.23,95 КПК України, досліджує докази та обгрунтовує свої висновки лише на показаннях, які безпосередньо приймає під час судового засідання.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст.6 застосовуються у провадженнях щодо всіх кримінальних справ.
З урахуванням наведеного, суд заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши докази, які характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.15 ч.2 ст.185 КК України, а його дії за ч.3ст.15 ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано вірно.
Вчиненне обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.15 ч.2 ст.185 КК України, відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до нетяжких злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання
Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.15, ч.2 ст.185 КК України, відповідно до вимог ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину.
Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
З вимог ч.2 ст.50 КК України слідує що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням наведеного, обвинуваченому слід обрати покарання у межах санкції ч.3ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше несудимий, є особою молодого віку, у вчиненному щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, те що на його утриманні перебуває малолітня дитина та дружина, думку потерпілого, який жодних притензій до обвинуваченого немає, та просить обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, а також добровільне внесення обвинуваченим власних грошових коштів на рахунок Збройних Сил України в розмірі 5000грн 00коп, що підтверджується, квитанцією №TS208908 від 09.08.2022 ПАТ"Приватбанк", слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, відтак, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст.75КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку та покладенням обов"язків, передбачених ст.76КК України.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Клопотання потерпілого ОСОБА_10 про відмову від цивільного позову поданого до обвинуваченого слід задовольнити. Прийняти відмову ОСОБА_10 від цивільного позову поданого до обвинуваченого.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Підстав не прийняття відмови потерпілого від позову судом не встановлено.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд з обвинуваченого на користь держави стягує документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369, 371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання, у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один)рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у справі а саме: бетонні блоки в кількості дев`яти штук, які постановою слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 09 лютого 2015року визнано речовим доказом у кримінальному провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000171 від 09.02.2015року,та знаходяться на майданчику тимчасового тримання Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №876 від 30.11.2015року в розмірі 2304 (дві тисячі триста чотири) гривні.
Прийняти відмову від цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 поданого до ОСОБА_4 та закрити провадження у справі в частині цивільного позову на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1