справа № 366/3127/21
провадження № 1-кп/361/742/22
У Х В А Л А

08 червня 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427 від 11 травня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 21 березня 2011 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 199 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сукачі Іванківського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
- 24 листопада 2020 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 травня року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 червня 2022 року включно.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Зхисник ОСОБА_6 заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час доби, підтримавши подане ним письмове клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників процесу щодо заявлених клопотань прокурора та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який суттєво обмежує конституційне право людини на свободу та особисту недоторканість. Будучи природним воно має бути забезпечене підвищеним захистом у сфері кримінального судочинства, а тому й може бути обмежене лише при дотримання загальноприйнятих принципів, виходячи із критеріїв розумності та об`єктивності.
Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
За нормами ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 року слідчий, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 суд ураховує, що небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин.
За викладених обставин, з огляду на тяжкість покарання у висунутому обвинуваченні, суд вбачає підстави для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що буде пропорційним, помірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме даний запобіжний захід дасть можливість уникнути встановленим судом ризикам та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, визначених положенням ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При цьому стороною обвинувачення не надано переконливих доказів щодо неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , як і належного, на час прийняття рішення, доведення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу.
Враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання захисника до часткового задоволення. Відтак суд дійшов висновку про можливість змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, оскільки такий зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 195, 201, 202, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на домашній арешт у певний період доби задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 09 липня 2022 року, заборонивши ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без застосуванням електронних засобів контролю.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: за першим викликом прибувати до суду; не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без відома суду; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні, крім їх спільної участі в судових засіданнях.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
У разі не виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 09 липня 2022 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено о 13 год. 55 хв. 09 червня 2022 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1