Провадження №1-кп/748/120/22
Єдиний унікальний № 748/1228/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2022 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2022 року за № 0000055, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Друцьке Чернігівської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою : АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

24.02.2022 відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом № 2105-ІХ від 03.03.2022, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_3 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 45 від 24.02.2022 солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 поставлено на всі види забезпечення та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

19.03.2022 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та без поважних причин самовільно залишив місце служби поблизу АДРЕСА_3 .

13.06.2022 солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, заявивши про себе.

Солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення місця служби, обов`язки військової служби з 19.03.2022 по 12.06.2022 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що дійсно самовільно залишив місце служби 19.03.2022, щоб надати допомогу своїй колишній дружині, в подальшому повернувся на службу 13.06.2022. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимим, за місцем служби характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, майновий стан, і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 є раніше не судимим, щиро розкаявся у вчиненому, зробив для себе відповідні висновки, має на утриманні двох малолітніх дітей, за час відсутності за місцем служби нових кримінальних правопорушень не вчинив, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, і призначити йому за дане кримінальне правопорушення покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1