№ 207/952/22
№ 1-кп/207/259/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000027 від 17.01.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню доньку: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від
09.02.2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 7 лютого 2018 року, на користь матері, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Однак, ОСОБА_4 знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Так, згідно з розрахунком Південного відділу державної виконавчої служби міста
Кам`янське від 31.03.2022 року, заборгованість ОСОБА_4 з виплати аліментів за період
часу з 26.11.2019 року по 31.03.2022 рік складає 86 315, 92 грн..
ОСОБА_4 знаючи про наявність вищевказаного судового наказу та будучи
ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на
утримання дитини, всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від
21.11.1989, ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України та ст.ст. 8, 11
Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, будучи фізично здоровою та працездатною особою, незважаючи на попередження державного
виконавця, починаючи з 26.11.2019 року жодних дій, спрямованих на виконання судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.02.2018 року не вжив заходів до пошуку роботи та працевлаштування не здійснював, доходи від тимчасових заробітків їх не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного
виконавця не повідомляв, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не
сплачував, участі у вихованні доньки - ОСОБА_6 не приймав, будь-якої іншої
допомоги своїй дитині не надавав.
Незважаючи на судовий наказ Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 09.02.2018, ОСОБА_4 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання дитини: неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період часу з 26.11.2019 року по 31.03.2022 рік включно, що в твердій грошовій формі складає 86 315,92 грн., і його дії, відповідно до ч.1 ст.164 КК України, кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж 10 138,50 грн..
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину за викладених обставин визнав вину повністю та пояснив, що має неповнолітню доньку. На її утримання за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь матері у розмірі ј частини усіх видів доходів. У зв`язку з відсутністю роботи не мав можливості сплачувати аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість. В теперішній час також не працює, і досі не сплачує аліменти на утримання доньки. Максимально намагається влаштуватись на роботу, але у зв`язку із воєнним становищем в країні, пошуки безрезультатні. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується сукупністю інших доказів по справі, а саме:

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву щодо розгляду провадження за її відсутності. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:
- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення (а.с.1);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2022 року від ОСОБА_7 (а.с.8);
- копією судового наказу від 09.02.2018р. з якого вбачається стягнення з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі ј частини з всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини (а.с.15);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16);
- копією постанови Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська №207/3559/19 від 26.11.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.183-1 КУпАП України (а.с.39);
- копією вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.11.2019 року відповідно до якого, ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.164 КК України до 1 року обмеження волі (а.с. 69-70);
- довідкою Південного ВДВС про розрахунок заборгованості по аліментам за період з 26.11.2019 року по 31.03.2022 року (а.с. 73).

Оцінюючи докази у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчиненні ним злочинні дії правильно кваліфіковані як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що вчинений ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на нього не надходило, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває. Суд також враховує відношення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, а саме його щире каяття.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.164 КК України. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Судові витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 01 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1