ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8500/22
провадження № 1-кс/753/1439/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дарницького районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул.Кошица 5 «а» клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ніжин, Чернігівської області, громадянки України, заміжньої, з вищою освітою, є ФОП, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,
якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 190 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудвих розслідувань за № 0007491 від 11.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організувала вчинення кримінального правопорушення (злочину), так у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, з метою заволодіти чужим майном шляхом обману у великих розмірах, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно заволодіти грошовими коштами від продажу квартири АДРЕСА_2 та належала ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Так згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 , повинна була підшукати потенційних покупців квартири, підготувати необхідні документи, для продажу квартири, а ОСОБА_7 мав представитись ОСОБА_8 і від імені останнього укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , таким чином безпосередньо виконати злочин.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном у великих розмірах, 28.08.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час організатор ОСОБА_5 спільно з виконавцем ОСОБА_7 прибула за адресою: АДРЕСА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , для подальшого укладання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .
У подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_2 насправді належала покійному ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не ОСОБА_7 , у присутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , представився, що він є ОСОБА_8 та надав паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також вказав відомості про прізвище, ім`я, по-батькові, число, місяць, рік народження, серію та номер паспорта громадянина України, реєстраційний номер картки платника податків та адресу реєстрації місця проживання, а також інші дані з метою подальшого внесення цих даних до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від імені ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, на підставі наданої ОСОБА_7 згоди на укладення договору, який видав себе за ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 було виготовлено на спеціальному бланку для вчинення нотаріальних дій серії НОА 080111 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 із зазначенням сторін «Продавець ОСОБА_8 », та «Покупець ОСОБА_10 », згідно до якого, ОСОБА_10 придбав квартиру у начебто ОСОБА_8 за 504 778 (п`ятсот чотири тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 00 копійок.
Так, ОСОБА_10 будучи введеною в оману, оскільки вважала, що ОСОБА_7 є дійсно ОСОБА_8 та є власником квартири АДРЕСА_2 , передала кошти в сумі 504 778 (п`ятсот чотири тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 00 копійок ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_5 28.08.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, протиправно, з метою особистого збагачення, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не мав прав на розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , однак ОСОБА_7 розпорядився нею, як власною, підписавши договір купівлі-продажу квартири від 28.08.2019, зареєстрований у реєстрі за № 226, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 майнової шкоди на загальну суму 504 778 (п`ятсот чотири тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 00 копійок. Виконавши усі протиправні дії, які вважали за необхідне, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а саме заволодівши грошовими коштами від продажу квартири в розмірі 504 778 (п`ятсот чотири тисячі сімсот сімдесят вісім), з місця вчинення злочину зникли та отримали реальну можливість розпорядитись ними як власними, завдавши при цьому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 504 778 (п`ятсот чотири тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у організації вчинення кримінального правопорушення (злочину), а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України.

10 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 190 КК України
Обґрунтованість підозри доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:
- заявою про вчинення кримінального правопорушення;
-допитом потерпілої ОСОБА_10 ;
-допитами свідків;
-пред`явленням особи для впізнання з свідком ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_10 ;
-відповіддю на запит з Київського міського відділу державної реєстрації смерті центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції;
-допитом підозрюваного ОСОБА_7 .;
- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України , а саме :
-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення вказаного злочину передбачено суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 (восьми) років;
-незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, адже вказані особи надають покази у своїй сукупності, що підтверджують вину ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), окрім того свідки у своїх показах повідомляють про скоєння інших фактів злочинної діяльності ОСОБА_5 ;
-вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення (злочин), з метою заволодіння грошовими коштами, так допити свідків у кримінальному провадженні вказують на те що ОСОБА_5 неодноразово вчиняла шахрайські дії з метою заволодіння квартирами та грошовими коштами з їх продажу на території міста Києва. Окрім того, ОСОБА_5 немає міцних соціальних зв`язків, що спонукатиме її до продовження злочинної діяльності.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного відповідно до ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
До підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, так як підозрювана вчинила тяжкий злочин відповідно до ст. 12 КПК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам.
Також, до підозрюваної ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні.
Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або у певний період часу не може бути застосований до підозрюваної ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що остання визначивши вчинення злочинів проти власності як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, вказаний ризик продовжує існувати та сприятиме вчиненню нових злочинів. Запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе перешкодити переховування від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення її вини їй загрожує покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, даний запобіжний захід не може запобігти переховуванню від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, існує достатня ймовірність ризиків, визначених ст. 177 КПК України для прийняття судом рішення про обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, такого , як тримання під вартою, який є єдиним, що ізолює особу від суспільства та єдиним, що зможе запобігти вказаним ризикам у конкретному кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосуватися до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості прийняття процесуальних рішень в найкоротші строки.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане слідчим клопотання з підстав та за обставин, викладених в самому клопотанні та наполягав на застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи, на переконання прокурора, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної, та запобігти ризикам, визначеним в клопотанні слідчого.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення клопотання слідчого.
По суті пред`явленої підозри ОСОБА_5 , суду пояснила, що обставини, викладені в повідомленні про підозру, не відповідають дійсності, всі події відбувалися інакше, а не як зазначено у підозрі. Всі пояснення буде надавати слідчим органам. Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання в обгрунтування своєї позиції зазначила, що органом досудового слідства підозра необгрунтована, ризики ні підтверждені належними доказами, оскільки її підзахисна не має наміру ухилятись від органу досудового розслідування, має сім`ю, роботу, постійне місце реєстраціі та проживання, батьків похилого віку, рідного брата інваліда першої группи з дитинства, за якими здійснює догляд, просить застосувати у відношенні ОСОБА_5 інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього документи, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, при цьому, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Так, в судовому засіданні встановлено, що Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007491 від 11.10.2019 р.за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.190 КК Укураїни .
В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання додано, та слідчим суддею досліджено наступні докази: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 , допитом потерпілої ОСОБА_10 ; допитами свідків - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,пред`явленням особи для впізнання з свідком ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_10 ;відповіддю на запит з Київського міського відділу державної реєстрації смерті центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції; допитом підозрюваного ОСОБА_7 ., протоколом обшуку за адресою : АДРЕСА_1 , іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.
Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3ст.190 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати підозрювану ОСОБА_5 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.
Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , належить до тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваній може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у випадку визнання її судом винуватою. Тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваній ОСОБА_5 , у випадку встановлення її винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Крім того, враховуючи стадію досудового розслідування, ті обставини, що підозрюваній відомі анкетні дані свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, а також особа співучасника, яку, як вважає орган досудового слідства , підозрювана залучила до вчинення вказаного кримінального правопорушення, суд вважає обґрунтованим існування ризику протиправного впливу підозрюваної на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни останніми своїх показань, наданих слідчому.
Стосовно посилань слідчого та прокурора на наявність ризику , передбаченого п. 5 ч 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що він не має належного обгрунтування з урахуванням данних про особу підозрюваної, яка в силу ст. 89 КК не судима та має певні соціальні зв`язки.
Таким чином, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, та особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка має постійне місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 , заміжня, в силу ст. 89 КК України не судима, має батьків похилого віку, за якими нікому приглядати, працює, призначена помічником на підставі ст. 78 ЦК України рідного брата ОСОБА_14 , який є інвалідом першої групи з дитинства, що свідчить про наявність у підозрюваної стійких соціальних зв`язків, а також тієї обставини, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого їй може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми рокі , у випадку ухвалення судом відповідного вироку та доведеності її винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 190 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про існування та доведеність наявності ризиків, передбачених п. п. 1 , 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно - наявності підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Так, слідчий суддя, із врахуванням вищевикладеного та особи підозрюваної ОСОБА_5 , доходить висновку, що ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, може запобігти та належну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні може забезпечити більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, а саме, такий запобіжний захід, як домашній арешт із забороною залишати місце проживання на певний період доби та покладенням на підозрювану обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України: не залишати на первний період доби місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатись з міста Ніжина Ніжинського району Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора та суду, в певний період доби ; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до Дарницької окружної прокуратури міста Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; заборонити спілкування зі свідками, потерпілим, іншими особами, які можуть бути причетними до вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу як особиста порука, оскільки з огляду на особистість підозрюваної та обставини вчинення інкрімінованого правопорушення, такий запобіжний захід не буде дієвим.
Таким чином, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 та застосовує до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погодженому прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, на строк два місяці, тобто до 09 жовтня 2022 року включно, із забороною підозрюваній залишати місце свого проживання, а саме - житлову квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хв. по 06 годину 00 хв. наступного дня.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:
- не відлучатися з м. Ніжин, Ніжинського району, Чернігівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання до Дарницької окружної прокуратури міста Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- заборонити спілкування зі свідками, потерпілим, іншими особами, які можуть бути причетними до вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку необхідності залишити житло, вона повинна отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміни на інший, більш суворий.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 12.08.2022 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1