Справа № 129/2942/21
Провадження по справі № 1-кп/129/318/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швидкого О.В.,

з участю секретаря Сверзоленко Д.О.,

прокурора Гунька В.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000127 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

Встановив:

Солдат ОСОБА_1 як військовослужбовець військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду оператора відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону цієї військової частини, всупереч ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з сімейних мотивів та метою ухилення від військової служби для допомоги матері, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 26.06.2021 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 17.07.2021 р., дня з`явлення до військової частини.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення без поважних причин військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 призначений наказом її командира на посаду оператора відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону цієї військової частини, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом під час мобілізації на особливий період, з сімейних мотивів та метою ухилення від військової служби для допомоги матері, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 26.06.2021 р. без поважних причин самовільно, без дозволу командирів, залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд в АДРЕСА_1 , до 17.07.2021 р., дня з`явлення до військової частини.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_1 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_1 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, посередні характеристики, відсутність судимості.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст.69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий стосовно ст.12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч.4 ст.407 КК України покарання, - у виді штрафу.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд,

Присудив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, і з застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді грошового штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000,00 грн.).

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: