Справа № 273/832/21
Провадження № 1-кп/273/12/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2022 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Баранівка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 17 серпня 2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Довбиш, Баранівського району, Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, освіта базова загальна середня, тимчасово не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, що вчинила суспільно - небезпечне діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 185 КК України,

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
До Баранівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 17 серпня 2020 року відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

Згідно клопотання, 16.08.2020 року близько 09:00 год ОСОБА_3 перебуваючи в церкві Храму Різдва Пресвятої Богородиці, що в м. Баранівка, вул. Соборна, 1, Житомирської області., побачила у вхідному приміщенні (притворі) церкви чорну жіночу сумочку та вирішила її викрасти.

Реалізуючи свій намір, без відриву у часі, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , у вхідному приміщенні (притворі) церкви по АДРЕСА_2 таємно викрала жіночу сумочку вартістю 231 гривня в якій знаходились особисті речі ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «ЕRGO» моделі «F243Swift» вартістю 270, 43 грн., в зборі із сім-картою ПрАТ «Київстар» вартістю 100 грн., а також грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого з викраденим майном покинула приміщення церкви та розпорядилася ним за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 901,43 грн.

Таким чином, своїми діями, які виразились у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, а саме у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_3 , вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , викривається наступними доказами.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , визнала повністю свою провину у скоєнні суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та пояснила, що вона дійсно скоїла кримінальне правопорушення за вказаних в клопотанні обставин.

Винуватість особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань з якого видно що 17.08.2020 року за № 0000035 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення 16.08.2020року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні церки в м. Баранівка, що знаходиться на вул.. Площа Волі, таємно викрала жіночу сумку із грошима та мобільний телефон, які налажали ОСОБА_7 ;

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_7 , повідомила, що 16.08.2020 року виявила відсутність своєї жіночої сумочки, яка знаходилася в церкві в м. Баранівка по вул. Площа Волі, в якій знаходився мобільний телефон та гроші в сумі 300 гривень;

- протоколом огляду місця події від 16.08.2020 року, з ілюстративними таблицями .

Заслухавши в судовому засіданні показання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , вчинила суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна.

В ході проведення досудового слідства по кримінальному провадженню було встановлено, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 20-2021 від 26.01.2021, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_3 , 1990 року народження, на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, вираженого галюцинаційно - параноїдного дефекту, афективно - маячного синдрому. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F20.00 міжнародної класифікації хвороб 10. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та крити у ОСОБА_3 на даний час настільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Окрім того, експертами зазначено, що ОСОБА_3 в період часу до якого відносяться інкримінований їй протиправний вчинок, страждала на шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний дефект, галюцинаційно-параноїдного синдрому. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та крити у ОСОБА_3 була настільки виражена, що позбавляла її здатності на період часу до якого відносяться інкримінований їй протиправний вчинок, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_3 на даний час потребує в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом.

Відповідно до статті 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

У відповідності до вимог статтей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно пункту 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2011 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

За роз`ясненнями, що містяться у п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року слідує, що для визначення, відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 94 КК України типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру, вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України ), суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Статтями 511, 512 КПК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, вираженого галюцинаційно - параноїдного дефекту, афективно - маячного синдрому, яка наскільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заслухавши думку прокурора, захисника, особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника, які не заперечували проти задоволення зазначеного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Витрати на проведення судової експертизи, які документально підтверджені, відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, які становлять 1 307 гривень 60 копійок - надавалися за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази: жіноча сумка із грошовими коштами, в розмірі 63 гривні та мобільним телефон марки «ЕRGO F243Swift» чорного кольору, під розписку повернуто для потерпілої ОСОБА_7 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року, ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 369-372, 376, 503, 504, 512-514 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 17 серпня 2020 року відносно ОСОБА_3 за вчинення суспільно - небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 185 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Довбиш, Баранівського району, Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя: ОСОБА_1