Справа № 136/735/16-к
провадження №1-кп/136/3/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ;

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000517 від 29.12.2013 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006425 від 17.08.2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Липовець Вінницької обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з базовою середньою освітою, неодруженого, раніше судимого за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 4 роки, ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2016 скасовано іспитовий строк та направлено ОСОБА_4 в місця відбування покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 біля 21:00 год ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на автомобілі «таксі» марки ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_6 приїхали до домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де після того як особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зірвала навісний замок вхідних дверей гаража, погреба та підсобного приміщення сараю, вони проникли всередину, звідки викрали алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, вартістю 350 грн. та з приміщення погребу викрали чотири мішки картоплі, загальною вагою 160 кг., вартістю 3 грн. за 1 кілограм, загальною вартістю - 480 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 830 грн. та викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою з групою осіб, поєднана з приникненням у інше приміщення.

В кінці грудня 2013 року біля 00:00 год ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прийшли до домогосподарства ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де таємно, зірвавши металеву скобу навісного замка від вхідних дверей підсобного приміщення сараю, проникли туди та звідки здійснили крадіжку електроінструменту, а саме: бензопили марки «Енергія НПО №Э1-БП-0000039», шуруповерта марки «Technic ML-CD01», електрорубанка марки «Sturm P1012N», електролобзика марки «Титан БПМЛ-750» та пульверизатора електричного марки «Енергомаш КП 96100, КП 96120», загальна вартість яких становить 1916 грн. 05 коп. Своїми умисними діями ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вище вказану суму та викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою з групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

11.08.2016 приблизно о 17:00 год ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, з приміщення спальної кімнати квартири АДРЕСА_4 , здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 1 000 грн., належних потерпілому ОСОБА_9 , які знаходились в альбомі з фотознімками на поверхні телевізора. Після цього ОСОБА_4 залишив приміщення вказаної квартира, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоду на вищевказану суму.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою якого є вчинення крадіжки повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованованих йому кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та по кримінальному правопорушенню за ч. 2 ст. 185 КК України визнав при обставинах вказаних в обвинувальних актах, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діянь, розкаявшись у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених ним діянь, добровільності та істинності його позиції.

Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення крадіжки повторно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься: за ч. 2 ст. 185 КК України до нетяжких злочинів; за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів. ОСОБА_4 раніше судимий: 05.02.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2016 скасовано іспитовий строк та направлено ОСОБА_4 в місця відбування покарання, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_9 .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частин статей, за якими кваліфіковано його діяння.

Суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обрати покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки позбавлення волі.

В строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання частково відбуте за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016.

Суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обрати покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно з ч. 5 ст. 71 КК України ОСОБА_4 , шляхом часткового приєднанняя невідбутого покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

В силу Закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII, прийнятого 26.11.2015 року, якщо особа вчинила злочин в період з 24.12.2015 до 20.06.2017 включно, то час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII, тобто термін попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту проголошення даного вироку, зарахувавши з 25.05.2020 по дату набрання законної сили вироком суду, термін попереднього ув`язнення зарахувати у строк відбування покарання з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 20.05.2020 ОСОБА_4 тимчасово залишено у СІЗО ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1", до закінчення розгляду даного кримінального провадження, яка була отримана установою 25.05.2020.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 50, 51, 65, 67, 70, 75, 76, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки позбавлення волі.

В строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання частково відбуте за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ч. 5 ст. 71 КК України ОСОБА_4 до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.02.2016 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України 838 - VIII від 26.11.2015 у строк відбування покарання зарахувати термін попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. з 25.05.2020 по дату набрання законної сили даним вироком суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Речові докази передані потерпілому ОСОБА_9 - залишити в його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення екпертиз в сумі 317 (триста сімнадцять) грн 85 коп.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же сстрок з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_10