КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

01 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0007900 за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.07.2017 року за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.10.2017 року, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України суд звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені законом.

Цим же вироком суд вирішив питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, 09.08.2016 року близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов до торгівельного залу магазину ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ», який розташований у торгово-розважальному центрі «Океан Плаза», що за адресою: місто Київ, вулиця Антоновича, 176, створюючи вигляд добросовісного набувача товару, який здійснить оплату.
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в торгівельному залі вказаного магазину, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Ашан України Гіпермаркет», а саме: праску «Тефаль» в кількості 1 шт., вартістю 1750 грн. 70 коп.; бокорізи 160 мм. «Американа» в кількості 1 шт., вартістю 79 грн. 18 коп.; сумку для взуття «Економік» в кількості 1 шт., вартістю 60 грн. 65 коп., а всього товару на загальну суму 1890 грн. 53 коп.
Вказаний товар ОСОБА_6 помістив до портфеля, після чого, пройшовши касову зону, не розрахувався за вищевказаний товар та з викраденим майном пішов до виходу з магазину «Ашан», але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, при виході з магазину його затримали працівники охорони даного магазину з викраденим товаром.
Крім того, 31.01.2017 року близько 20 години 00 хвилин, у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення та створення для себе матеріальних благ.
З метою реалізації свого злочинного умислу, в цей же день і час, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу зайшов до магазину ТОВ «Продукти», який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Німецька, 3 створюючи вигляд добросовісного набувача товару, який здійснить оплату.

Перебуваючи в торгівельному залі вказаного магазину, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «Продукти», а саме: пляшку лікеру «Єгермайстер», об`ємом 500 мл, загальною вартістю 305 грн. 00 коп.
Вказаний товар ОСОБА_6 , помістив до кишені власної куртки. Після чого, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вчиняє незаконно, зберігаючи при собі викрадений товар, пройшовши касову зону, почав виходити за межі магазину, не оплативши на касі, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки вчинений злочин виявили працівники магазину.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду змін, просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_6 змінити. Рішення про застосування ст. 75 КК України стосовно ОСОБА_6 викласти в редакції: «Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на три роки». У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування зміненої апеляційної скарги, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на те, що суд першої інстанції незаконно звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з умовою не вчинення протягом іспитового строку виключно злочинів, у той час, як положеннями ч. 3 ст. 75 КК України визначено однією з умов звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням не вчинення протягом іспитового строку нових кримінальних правопорушень, при цьому поняття кримінальне правопорушення є ширшим ніж злочин, оскільки включає також і кримінальні проступки.

Таким чином, на думку апелянта, судом, яким прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, було застосовано умову такого звільнення, яка не передбачена положеннями ст. 75 КК України.

У зв`язку з цим, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури вважає, що вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 підлягає зміні через неправильне застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність, шляхом виправлення в резолютивній частині вироку редакції рішення суду щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури, з урахуванням внесених до неї змін, та просив її задовольнити; провівши судові дебати; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі прокурором, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і правова кваліфікація скоєного ОСОБА_6 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах поданої прокурором апеляційної скарги, а саме в межах правильності застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При цьому, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав його щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, а також визнав за можливе, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він, протягом призначеного судом іспитового строку, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання та з рішенням суду про звільнення останнього від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності підстав для зміни вироку, з огляду на таке.
Відповідно до ч 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Законним, як це передбачено ч. 2 вказаної вище статті, є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а відтак поняття кримінального правопорушення не обмежується поняттям злочину та є ширшим, на що обґрунтовано звертається увага в апеляційній скарзі Першого заступника керівника Київської міської прокуратури.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.
Виходячи з наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність, які підлягали застосуванню, в тому числі при призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, не мав правових підстав для зазначення у вироку, як умови для такого звільнення, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, оскільки таке формулювання прямо суперечить наведеним вище нормам матеріального права.

Відтак доводи, наведені в апеляційній скарзі Першого заступника керівника Київської міської прокуратури, слід визнати обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також вимоги п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції змінює вирок, зокрема в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, змінити вирок суду, ухвалений щодо ОСОБА_6 та викласти рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, наведене в резолютивній частині вироку, в редакції, яка відповідає нормам матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України змінити.
Рішення суду щодо звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням викласти в наступні й редакції: «На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.
У решті вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 752/3079/17

Номер провадження : 11-кп/824/258/2022

Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1