Провадження № 1-кп/344/270/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська про закриття кримінального провадження № 0003468, відомості про яке 23 грудня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 356 КК України,

на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0003468, відомості про яке 23 грудня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що в провадженні сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУ НП України в Івано-Франківській області є дане кримінальне провадження. 23 грудня 2013 року за рапортом ДІМ ВДІМ Івано-Франківського МВ УМВС було встановлено, що 03.06.2013 року близько 15год. 00хв. невідомі особи самоправно заволоділи майном, що належало ОСОБА_4 , а саме матеріальними цінностями та документами, що знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 . Допитаний в якості потерплого ОСОБА_5 повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_4 , який був єпископом ОСОБА_6 -Чернівецької єпархії. Фактично ОСОБА_4 мешкав в м. Коломия, однак, ще мав квартиру по АДРЕСА_1 , де зберігав свої особисті речі. Після смерті ОСОБА_4 , його брат ОСОБА_5 став спадкоємцем та все набуте за життя майно перейшло йому згідно з заповітом. Так, 03.06.2013 року близько 15год. до потерпілого зателефонували сусіди його померлого брата та повідомили, що з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вивозять майно. Приїхавши на місце, ОСОБА_5 побачив два мікроавтобуси, один мікроавтобус належав владиці ОСОБА_6 -Чернівецької єпархії, а інший водієві Івано-Франківського кафедрального собору. Потерпілий побачив, що в мікроавтобусах знаходяться речі його померлого брата, а саме ікони та картини. Піднявшись у квартиру потерпілий ОСОБА_5 побачив та двох раніше невідомих йому чоловіків, нового єпископа Коломийсько-Чернівецької єпархії ОСОБА_7 та священика із м. Коломия Білослуціва Володимира, які вийшли з квартири, закрили двері ключем, який був у них.

Допитані в якості свідків дружина ОСОБА_8 та молодший син ОСОБА_9 , пояснили, що разом з потерпілим ОСОБА_5 вони були присутні на місці події, так підійшовши до входу квартири вони побачили як вищевказані особи складали у сумки та кульки всі речі, що були у квартирі, в тому числі побачили, що в квартирі відсутні ікони та картини, хрести, чаші, портрети. А також, при них водій їхнього померлого родича виніс із квартири старовинну ікону. Після цього, чоловіки забрали зібрані речі та покинули квартиру зачинивши її на ключ. Через деякий час ОСОБА_5 разом із сім`єю відвідали єпархію у м. Коломиї з метою з`ясувати для чого були забрані речі померлого, однак, єпископ ОСОБА_7 , сказав, що до квартири він більше навідуватися не буде, однак ключі повертати відмовився.

В ході проведення досудового розслідування, був допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , який працював продавцем-консультантом у магазині, що знаходиться у буд. АДРЕСА_2 , та бачив, як з квартири покійного владики ОСОБА_11 особи в рясах виносили майно та вантажили їх у автомобілі, в тому числі картини та ікони. Саме він і повідомив про даний факт потерпілого ОСОБА_5 . Однак, що відбувалося у самій квартирі свідок не бачив.

Також, як свідка було допитано священика Катедрального собору в м. Коломия - ОСОБА_12 , який був учасником вивозу майна з квартири покійного ОСОБА_13 . Він повідомив, що після смерті ОСОБА_14 було створено спеціальну комісію для того, щоб здійснити опис майна помешканнях ОСОБА_15 , аби встановити наявність речей що належать ОСОБА_16 . Для цього, 03.06.2013 року він разом з владикою ОСОБА_17 , ОСОБА_18 поїхали в м. Івано-Франківськ, щоб зробити опис речей у квартирі ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 . Попередньо зустрівшись із настоятелем катедрального собору м. Івано-Франківська ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - всі разом поїхали до квартири. Ключі вони взяли з кімнати ОСОБА_21 -Коломийської єпархії, де мешкав померлий, після того як провели в ній опис майна. Приїхавши туди, водії ОСОБА_22 та ОСОБА_23 лишилися біля автомобілів, а ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 піднялися до квартири АДРЕСА_3 . В процесі того як вони оглядали квартири приїхав брат померлого - ОСОБА_27 разом з сином та подальший огляд проводився в їх присутності. При огляді виявили одну ікону, яку свідок ОСОБА_28 забрав з квартири. Більше по його словам ніяких речей вони не забирали. А всі інші зібрані за життя ОСОБА_29 картини і ікони переважно знаходилися в помешканні померлого у Чернівецько- ОСОБА_6 єпархії.

Допитаний в якості свідка колишній водій померлого ОСОБА_29 - ОСОБА_18 , повідомив, що після смерті владики він став водієм новопризначеного ОСОБА_30 . Саме він у червні 2013 року возив нового ОСОБА_15 до квартири померлого. ОСОБА_18 до квартири не заходив, а весь час був біля автомобіля та щоб ОСОБА_25 та ОСОБА_24 виносили з квартири якісь речі він не бачив.

Пізніше, 27.03.2014 року, було додатково допитано в якості свідка ОСОБА_8 , яка під час допиту додала копії документів, що підтверджують право власності її чоловіка ОСОБА_5 , яке перейшло йому від померлого по заповіту, а саме квартира по АДРЕСА_1 , документи на які їм передала ОСОБА_31 ; батьківська хата в АДРЕСА_4 , документи також у них є; автомобіль марки «Хюндай Сан Тафе», д.н.з. НОМЕР_1 , документи на який є у ОСОБА_5 ; ретро автомобілі, які колекціонував померлий, котрі заходяться на території Коломийсько-Чернівецької Єпархії та документи на них. Також, свідок повідомила, що у ОСОБА_31 залишилися документи на будинок та землю в с. Середній Березів, документи та акти на землі в с. Слободі, в м. Надвірна, а також документи на банківській рахунку в Україні та закордоном, а також цінні подарунки, які померлому дарували на ОСОБА_32 .

В ході проведення досудового розслідування отримано відповідь від Єпархіального управління Коломийсько-Чернівецької єпархії УГКЦ в якій вказали, що після номінування ОСОБА_4 у 2005 році він став відповідальним за церковне майно, яке зберігав по місцю свого проживання по АДРЕСА_5 , а також резиденції в АДРЕСА_1 . Після його смерті новий Єпарх ОСОБА_25 та представники Коломийсько-Чернівецької Єпархії було обстежено майно на території Івано-Франківської області. Після чого було встановлено, що в резиденції по АДРЕСА_1 . Картини, ікони, документи знаходилися не в резиденції, а в приміщенні ОСОБА_31 в АДРЕСА_5 . Особисті речі та особисте майно єпарха ОСОБА_14 не належить ОСОБА_31 .

Також, в ході проведення розслідування було встановлено, що з метою розмежування особистого майна померлого ОСОБА_14 , а також майна, яке належить церкві, 06.12.2013 року ОСОБА_6 -Чернівецькою Єпархією було подано цивільний позов до ОСОБА_5 в Коломийський міськрайонний суд, справа №346/7550/13-ц, щодо вирішення питання про майно, а саме декількох земельних ділянок в с. Слобода та грошових коштів на банківському рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» і мають цільове призначення для потреб ОСОБА_6 -Чернівецької Єпархії УГКЦ.

До матеріалів кримінального провадження було долучено акт передачі правовстановлюючих документів, складений 12 вересня 2013р. в м. Коломия. Згідно акту брату померлого ОСОБА_14 - ОСОБА_5 було передано правовстановлюючі документи.

11.06.2014 року був допитаний в якості свідка канцлера ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_33 , в функціональні обов`язки якого входило ведення документів, внутрішні та зовнішні справи Єпархії, представлення справ у суді, підготовка документів. Свідок повідомив, що після смерті ОСОБА_13 комісією було проведено опис майна у приміщенням ОСОБА_6 -Чернівецької Єпархії УГКЦ, де проживав Єпископ та у службовому кабінеті. Всі речі було передано Єпархії, згідно Кодексу канонів східних церков та Партикулярного права, так як всі речі ОСОБА_15 належать церкві, а особисті речі та документи було повернуто родичам. Також розповів, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана за гроші Єпархії та рахувалася резиденцією священика, однак офіційно була оформлена на ОСОБА_4 , як приватна власність. ОСОБА_33 при огляді квартири присутній не був, однак, вказав, що після її огляду до Єпархії було привезено одну ікону. Канцлер повідомив, що йому відомо, що колекція картин, ікон, старовинних чаш та хрестів, зберігалися в приміщенні Єпархії та частину з них було виставлено на виставку Єпархії, в подальшому було створено музей. Опис колекції знаходиться у Єпархії та всі речі з колекції було придбані з кошти ОСОБА_16 у період перебування ОСОБА_15 на посаді.

Допитаний в якості свідка правлячий архієрей ОСОБА_6 -Чернівецької Єпархії УГКЦ - ОСОБА_34 повідомив, що після смерті владики ОСОБА_35 , він вступив у виконання обов`язків владики ОСОБА_6 -Чернівецької Єпархії. З метою проведення розмежування церковного майна єпархії та приватного майна померлого, ОСОБА_34 вирішив оглянути все майно особисто. Так, 03.06.2013 року разом із водієм та священиком ОСОБА_28 вони приїхали оглянути квартиру у АДРЕСА_2 , ключі від якої були у ОСОБА_16 . У квартирі вони виявили ікону ОСОБА_36 та забрали її адже вона відносилася до церковного майна. В процесі до квартири зайшов брат померлого - ОСОБА_37 з сином, після чого ОСОБА_34 покинув квартиру. Що ця квартира є власністю померлого, новий владика не знав, тому що документи на неї знаходилися в бухгалтерії Єпархії, він думав, що ця квартира є резиденцією. Також додав, що під час огляду квартири опису майна не складалося, так як з квартири було забрано лише одну ікону, що належала ОСОБА_16 , і при огляді квартири, ніяких ікон, хрестів та чаш там не було.

До матеріалів кримінального провадження було долучено Декрет від 03.06.2013 року «Про призначення комісії по встановленню приналежності церковного і особистого майна, котре залишилось після смерті Правлячого ОСОБА_38 -Чернівецької єпархії єпископа Миколи Сімкайла, розхідні касові ордери та акт передачі автомобілів братові померлого від 18.09.2013 року.

10 листопада 2014 року канцлер ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_33 долучив до матеріалів кримінального провадження: Акт передачі автомобілів та правоустановчих документів на автомобілі від 03.09.2014 року ОСОБА_5 ,, розписку дану ОСОБА_39 , Акт передачі автомобілів та правовстановлюючих документів на автомобілі від 17.10.2014 року ОСОБА_5 , Акт передачі автомобілів та правовстановлюючих документів на автомобілі від 03.10.2014 року ОСОБА_5

10 лютого 2015 року заступник начальника СВ СУ УМВС України в Івано-Франківській області склав постанову про закриття кримінального провадження та закрив кримінальне провадження за відсутності у діях ОСОБА_40 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

10 квітня 2015 року головуючим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження. 30 квітня 2015 року підслідність досудового розслідування кримінального провадження було визначено за слідчим відділом Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області. В ході проведення досудового розслідування стало відомо, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду також знаходиться цивільна справа № 346/2238/15-ц за позовом ОСОБА_31 про визнання недійсними договорів, купівлі-продажу, визнання недійсними державних актів, визнання права власності та скасування державної реєстрації.

15 листопада 2017 року слідчим за погодження з прокурором було подано клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до цивільної справи № 346/2238/15-ц за позовом ОСОБА_31 . Клопотання було задоволено. В ході проведення тимчасового доступу здійснювалося фотографування матеріалів цивільної справи № 346/2238/15-ц за позовом ОСОБА_31 , які в подальшому було поміщено на СD-R диск з маркуванням «VIDЕХ» та визнано речовим доказом.

10 грудня 2018 року священик ОСОБА_24 долучив до матеріалів кримінального провадження копію журналу «На многая літ Преосвященніший Владико!» випущеного до 60-літнього ювілею ОСОБА_13 на 58 аркушах, де на 51-52 сторінках журналу ОСОБА_41 розповів про свою колекцію старовинних ікон, які він збирав щойно став священиком. Згідно статті, він збирав і лики святих, і сюжетні картини. У статті, на ст.52 Владика наголосив, що вся його колекція (а це ще різноманітні скульптури і хрести) назавжди залишиться в церкві. І не перейде навіть в жодні руки - навіть до родини.

В липні 2020 року підслідність досудового розслідування кримінального провадження було визначено за сектором дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

До матеріалів кримінального провадження було долучено: копію Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2016 року про відкриття касаційного провадження у справі за позовом Коломийсько-Чернівецької Єпархії УГКЦ до ОСОБА_5 та третіх осіб, копію Ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2016 року, копію Рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2015 року, копію Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2014 року по справі №346/7550/13-ц.

В ході проведення досудового розслідування дізнавачем направлялося доручення в порядку ст. 40-1 КПК України оперативному підрозділу на становлення можливих свідків чи очевидців подій, особи, що могла вчинити дане кримінальне правопорушення, встановлення камер відеоспостереження на місці вчинення кримінального правопорушення, однак, інформації, що могла б мати значення для досудового розслідування та встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення - отримано не було.

З моменту реєстрації кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань минуло сім років, а із дня вчинення кримінального правопорушення минуло вісім років, однак за період проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження до цього часу органами досудового розслідування не встановлено особу (осіб), яка може бути причетною до скоєння вищезазначеного кримінального правопорушення.

В той же час відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2022 року клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська про закриття кримінального провадження задоволено. Кримінальне провадження № 0003468 від 23 грудня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрито на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Однак, згідно з ухвалою колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_42 задоволено, ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003468 від 23.12.2013 року скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила таке задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не подав.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд вважає наступне.

23 грудня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про дане кримінальне провадження №0003468, кваліфікація кримінального правопорушення - ст. 356 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до трьох місяців.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Станом на 29 квітня 2022 року з дня вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення минуло більше як 8 (вісім) років, а особа, яка його вчинила, - під час досудового розслідування не встановлена.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження з часу реєстрації відомостей в ЄРДР - 23 грудня 2013 року було проведено слідчі дії, зокрема допитано ряд свідків, про що і зазначила прокурор в клопотанні.

10 лютого 2015 року слідчий виніс постанову про закриття даного кримінального провадження.

Однак, 10 квітня 2015 року відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду в справі №344/4545/15-к зазначену вище постанову слідчого скасовано.

Після чого в якості свідків було проведено допит кількох осіб та отримано доступ до матеріалів цивільної справи за позовом Коломийсько-Чернівецької Єпархії УГКЦ до ОСОБА_5 , яка знаходиться в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

З цього приводу прокурор суду повідомила, що не всі цивільні справи, обставини встановлені в яких можуть мати значення до даного кримінального провадження, завершені розглядом з винесенням остаточного рішення, яке набрало законної сили.

Крім цього, встановлено, що 10 липня 2020 року призначено нову групу прокурорів в даному кримінальному провадженні.

11 липня 2020 року дізнавач ОСОБА_43 прийняв дане кримінальне провадження до свого провадження.

03 серпня 2021 року дізнавачу ОСОБА_44 видано доручення для проведення досудового розслідування, однак будь-яких даних про прийняття нею кримінального провадження до свого провадження матеріали не містять.

13 грудня 2021 року призначену групу дізнавачів (постанова без підпису ОСОБА_45 ). Того ж дня до свого провадження матеріали прийняла дізнавач ОСОБА_46 .

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження починаючи з 10 липня 2020 року до нього долучено лише рішення судів в цивільних справах та 03 серпня 2021 року надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, яке не виконано.

Об`єктивних даних про вчинення протягом зазначеного періоду часу інших процесуальних дій, - матеріали провадження не містять.

У зв`язку з наведеним суд вважає, що прокурором в достатній мірі не обґрунтовано наявність висновків щодо неможливості встановити осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення, та чим саме вичерпані такі можливості.

Ефективність розслідування даного кримінального провадження та виконання його завдання у розумінні ст. 2 КПК України на думку суду забезпечена не була.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України є передчасним, відповідно правових підстав для задоволення такого, - немає.

Керуючись ст. 49 Кримінального кодексу України, п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 370, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська про закриття кримінального провадження №0003468, відомості про яке 23 грудня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 356 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя Роман ХОРОСТІЛЬ

Повний текст ухвали складено 02 травня 2022 року.