Дата документу 08.09.2022 Справа № 554/8650/22
У Х В А Л А
Іменем України

08 вересня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 22.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначав, що Досудовим розслідуванням встановлено, що під час досудового розслідування встановлено, що 21 серпня 2022 року, в нічний час доби, в період запровадженого на території України військового стану, ОСОБА_4 за попередньою змовою зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом віджиму замка, проникли до ангарного приміщення, яке належить ТОВ «Фенікс-2017», звідки здійснили крадіжку підвісного двигуна до човна «Mercury 40 ELPTO», вартістю на момент придбання 45 000 гривень та мотокоси FS450, вартістю на момент придбання 13 750 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши тим самим потерпілому ТОВ «Фенікс- 2017» матеріального збитку на загальну суму 58 750 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, 21 серпня 2022 року, в нічний час доби, ОСОБА_4 за попередньою змовою разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проникли до ангарного приміщення, яке належить ТОВ «Фенікс-2017» та розташоване за адресою: Полтавський район, с. Заворскло, по вул. Молодіжній, звідки протиправно вилучили транспортний засіб - мотоцикл «GEON TERRA X 250», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Фенікс-2017», прив`язавши трасом вказаний мотоцикл до автомобіля ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 , таким чином здійснивши його незаконне заволодіння.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Селещина Машівського району Полтавської області, громадянин України, українець, офіційно не працюючий, з середньою освітою, неодружений, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимий

06.09.2022 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у приміщення, а також у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця події від 22.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 06.08.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.09.2022; протоколом огляду від 05.08.2022 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від ОСОБА_12 від 06.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.09.2022; протоколом обшуку гаражного приміщення, розташоване в с. Машівка від 05.09.2022 протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 06.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.09.2022; поясненням ОСОБА_7 від 05.09.2022; поясненням ОСОБА_4 від 05.09.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на достатність доказів у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому є наявність достатніх обґрунтованих підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, , може вжити заходи для переховування від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Потерпілі та свідки у кримінальному провадженні надали показання,що підтверджуюсь скоєння кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 , тому знаходячись на волі підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих, а також здійснювати психологічний тиск.

Знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, переховувати речі, будь-які інші речові докази, що мають істотне значення для досудового розслідування.

Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може й надалі продовжувати вчиняти злочини проти власності з метою власного збагачення.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 немає постійного джерела доходу, ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, внаслідок чого існує ризик, що він буде ухилятись від явки до органу досудового розслідування та суду.

При цьому беруться до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та вагомість доказів;

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

Особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків.

Особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного ОСОБА_4 .

Застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора, слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Домашній арешт - не можливо застосувати до ОСОБА_4 , оскільки враховуючи обставини кримінального правопорушення, його поведінку яка йому передувала, визначають необхідність здійснення постійного візуального контролю за його поведінкою з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, може впливати на свідків та потерпілих, може покинути межі Полтавського району, оскільки останній розуміє про невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення вищезазначених злочинів.

Також, під час вирішення питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не можливість забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та недопущення настання ризиків іншими, менш суворими запобіжними заходами.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

06.09.2022 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено останньому.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним злочину підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідків, кримінального правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того слідчий суддя бере до уваги те, що останній, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням особи підозрюваного, його віку, стану здоров`я, економічно-соціального становища, та того факту, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, існують вищезазначені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку необхідно визначити заставу в розмірі 40прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками.

Враховуючи викладене, розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та має бути призначений у розмірі, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 22.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 08 вересня 2022 року з 15 год. 30 хв.

Строк дії ухвали до 15 год. 30 хв. 07 листопада 2022 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених КПК України обов`язків.

Призначити заставу в розмірі 84080грн., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 , звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA 0015950, В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 , зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 , зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину та іншими особами визначеними слідчим чи прокурором; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1