Єдиний унікальний номер 205/6183/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання Дніпровського міського голови ОСОБА_2 про скасування арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:
До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому заявник просив скасувати арешт на майно Дніпровської міської ради, а саме - на квартиру АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2019 року, оскільки такий арешт обмежує виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2019 року у справі 205/5579/19, а також законні права Дніпровської міської ради на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомості.

В судовому засіданні представник Дніпровської міської ради ОСОБА_3 підтримала зазначене клопотання і просила його задовольнити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді на зазначене нерухоме майно.

Прокурор Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання.

Заслухавши думки представника Дніпровської міської ради, прокурора, дослідивши доводи клопотання та надані матеріали, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів клопотання слідує, що у провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа №205/5579/19 за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням від 09.12.2019 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 року часткового залишено в силі рішення Ленінського районного суду, а саме - витребувано від ОСОБА_6 на користь територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

З метою виконання рішення суду, після отримання витягу з реєстру об`єктів права комунальної власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, представник Дніпровської міської звернувся до державного реєстратора.

Рішенням державного реєстратора від 11.08.2022 року №64462792 у реєстрації права власності було відмовлено через наявність зареєстрованого обтяження - арешту.

Про наявність цього обтяження Дніпровській міській раді було невідомо.

Згідно з відомостями, які зазначені в Інформаційній довідці, на вказаний об`єкт нерухомого майна встановлено обтяження: арешт нерухомого майна. Особа, в інтересах якої встановлено обтяження: головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області у справі №205/1990/19. Обтяжувач: Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2019 року у справі №205/1990/19 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000313, внесеного до ЄРДР 10.02.2018 року, було накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів вказаного у ст.170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147,158,174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, зазначено порушення ст.І Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та визначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронгта Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Наявність арешту по справі №205/1990/19 унеможливлює виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2019 року у справі №205/5579/19.

Дніпровська міська рада, як власник майна, не є особою, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваних/обвинувачених, які вчинили суспільно небезпечне діяння, а також юридичних осіб, щодо яких здійснюється зазначене кримінальне провадження.

Згідно абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.172-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Дніпровського міського голови ОСОБА_2 про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду від 06.03.2019 року у справі №205/1990/19 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000313, внесеного до ЄРДР 10.02.2018 року, а саме - на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Слідчий суддя

Секретар -