Справа №295/7142/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000288 від 10.02.2022 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України

по обвинуваченню за ч.1 ст.164 КК України

В С Т А Н О В И В:

Згідно з судовим наказом Корольовського районного суду м. Житомира від 11.06.2018 за №296/2002/18, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 (змінено прізвище на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 25 % всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, всупереч рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11.06.2018, ОСОБА_3 в період з 01.01.2021 року по 01.07.2022, злісно ухиляється від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_3 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до судового наказу Корольовського районного суду м.Житомира від 11.06.2018 за №296/2002/18 зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання їх неповнолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 25 % всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, злісно ухилився від сплати встановлених судовим наказом суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Так, 12.04.2021 та 28.09.2021 ОСОБА_3 попереджений державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. Незважаючи на це, з 01.01.2021 по 01.07.2022, будучи фізично здоровим, з метою злісного ухилення від сплати аліментів, умисно тривалий час офіційно ніде не працює та заходів по працевлаштуванню не приймає, в Житомирському міському центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не перебуває, заходів спрямованих на погашення заборгованості не вживає, аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 умисно не виплачує та таким чином, допустив заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2022 в сумі 76010,10 гривень.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 був офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_8 в період з жовтня 2021 року по січень 2022, за що отримав заробітну плату в загальній сумі 22 054, 66 гривень, однак, не повідомив вищевказаного роботодавця про обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не повідомив державного виконавця Корольовського ВДВС м. Житомира про офіційне працевлаштування. Також, згідно пояснень ОСОБА_3 , станом на липень 2022 року він працює не офіційно приватним водієм по найму в м. Житомирі, за що має тимчасовий заробіток, але з отриманих доходів допомоги ОСОБА_7 на утримання їх спільної дитини ОСОБА_6 не надає.
Своїми умисними діяннями, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, який звернувся до суду з клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Із заяви підозрюваного ОСОБА_3 вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності, а також, що йому роз`яснено про обмеження права на апеляційне оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згода зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згода на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_9 - захисником ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_10 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, надала згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164КК України, у спрощеному провадженні без її участі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорює фактичні обставини справи, згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений та потерпіла не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_3 згідно наданих матеріалів не має негативних характеристик, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 120 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1