Справа № 521/8407/22
Провадження № 1-кп/521/1277/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000404 від 04 червня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року №2119-ІХ затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року №2263-ІХ затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

04 червня 2022 року приблизно о 15 годині 35 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 знаходився біля супермаркету ОФ ТОВ «Експансія», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83А. В цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Експансія».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, у тому числі і для працівників супермаркету ОФ ТОВ «Експансія», умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв два візка, які були розташовані біля вище зазначеного супермаркету, а саме: два залізних візка, які належать ОФ ТОВ «Експансія».

Після чого, ОСОБА_3 почав штовхати зазначені два залізних візка по вул. Бабеля в м. Одесі в бік свого будинку, в результаті чого залишив територію супермаркету ОФ ТОВ «Експансія», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна та отримав реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОФ ТОВ «Експансія» () майнову шкоду на загальну суму 7400 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 04 червня 2022 року приблизно о 15 годині 35 хвилин, знаходився біля супермаркету, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Середня, 83А, звідки викрав два залізні візка. У скоєному щиро покаялася.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини та щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті його вчинення, враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового провадження, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого, - 04.06.2022 по день ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу у виді домашній арешт, - 06.06.2022, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 07 липня 2022 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , термін його попереднього ув`язнення, з 04 червня 2022 року включно по 06 червня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Речові докази, а саме:

- два залізних візка, які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОФ ТОВ «Експансія», - вважати повернутими потерпілому ОФ ТОВ «Експансія», як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1