Справа № 554/2900/22
Провадження № 1-кп/554/275/2022
Дата документу 20.05.2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000178 від 21.03.2022за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей 2014р.н. та 2021 р.н., офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України, та Угоду про визнання винуватості від 10 травня 2022 року, укладену між прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , обіймаючи посаду молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків ЦЗ ГУНП в Харківській області, 28.02.2022 на складі озброєння УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Молочна, 40, для виконання службових обов`язків працівниками поліції відділення охорони адмінбудинків ЦЗ ГУНП в Харківській області отримав 10 автоматів конструкції Калашникова «АКМ», в тому числі із серійним номером « НОМЕР_1 », та патрони калібру 7,62x39 мм у кількості 3360 шт., і з того часу вказана вогнепальна зброя та бойові припаси перебували у його віданні.

В період часу з 28.02.2022 і не пізніше ніж 20.03.2022, у ОСОБА_4 , перебуваючи на території м.Харкова, виник злочинний умисел на привласнення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів.

Так, ОСОБА_4 , будучи працівником поліції і представником влади, маючи злочинний умисел на привласнення вогнепальної зброї та бойових припасів, які перебували у його відданні, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення, що отримані ним 28.02.2022 року 10 автоматів конструкції Калашникова «АКМ» та патрони калібру 7,62x39 мм у кількості 3360 шт., є вогнепальною зброєю та бойовими припасами відповідно, у невстановлені в ході слідства дату та час, всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 № 70, діючи умисно та протиправно, не здав до чергової частини органу поліції негайно після виконання службових обов`язків усю вогнепальну зброю та бойові припаси, які перебували у його віданні, а залишив собі один автомат та частину патронів, зокрема автомат конструкції Калашникова «АКМ» із серійним номером « НОМЕР_1 » та патрони калібру 7,62x39 мм у кількості 1079 шт., які згідно з висновком судово - балістичної експертизи № СЕ-19/117-22/2811 -БЛ від 14.04.2022 є вогнепальною зброєю та бойовими припасами відповідно, після чого переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став утримувати їх для особистих цілей, тим самим ОСОБА_4 привласнив вогнепальну зброю та бойові припаси.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України, а саме: привласнення вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 10 травня 2022 року та призначити узгоджену міру покарання.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши обвинуваченого, захисника, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до тяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 262 КК України у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди про визнання винуватості вповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Обвинувачений заявив, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 одружений, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Так, згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373-374, 394, 468-469, 474- 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, від 10 травня 2022 року, укладену між прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2059 грн. 44 коп. судових витрат на залучення експертів.

Вирок суду на підставі угоди може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1