27.05.2022 Справа № 940/394/22
Провадження по справі № 1-в/940/18/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Білоцерківського районного сектору №4 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві подання фахівця Білоцерківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного судом покарання по закінченню іспитового строку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

встановив:

Фахівець Білоцерківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з поданням, в якому просить звільнити ОСОБА_5 від вiдбування призначеного судом покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.Подання обґрунтоване тим, що вироком Володарського районного суду Київської області від 15.04.2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. На обліку в Білоцерківському районному секторі перебуває з 25.06.2021 року. За період іспитового строку за мiсцем проживання характеризувався задовільно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, дотримувався умов та порядку вiдбування покарання, а також покладених на нього судом обов`язків.

У судовому засіданні фахівець Білоцерківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 подання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вважаючи його передчасним, оскільки вироком Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.10.2021 року призначено апеляційний розгляд за апеляційними скаргами заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 року. На думку прокурора, вказані обставини свідчать про невиконання ОСОБА_5 обов`язків під час іспитового строку.

Засуджений ОСОБА_5 просив подання задовольнити.

Розглянувши матерiали справи, заслухавши фахівця Білоцерківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , думку прокурора, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши письмовi докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Володарського районного суду Київської області від 15.04.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

З 25.06.2021 року засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку в Білоцерківському районному секторі № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

За період перебування на обліку в Білоцерківському районному секторі № 4 засуджений ОСОБА_5 за мiсцем проживання характеризувався задовільно, до адміністративної та кримінальної відповідальності під час іспитового строку не притягувався, дотримувався умов та порядку вiдбування покарання, а також покладених на нього судом обов`язків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про пробацію» встановлено, що метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 КК України умовою ухвалення рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 165 Кримінального виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту зазначених правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених у ч. 2 ст. 76 КК України.
Так, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.
З оглянутої в судовому засіданні особової справи № 21/21 ОСОБА_5 , подання представника органу пробації вбачається, що строк випробування за вироком Володарського районного суду Київської області від 15.04.2021 року закінчився, засуджений ОСОБА_5 протягом визначеного іспитового строку виконав усі покладені на нього судом обов`язки, не вчинив нового кримінального правопорушення, чим довів своє виправлення, за мiсцем проживання характеризувався задовільно, до адміністративної відповідальності не притягувався, дотримувався умов та порядку вiдбування покарання.

Посилання прокурора щодо передчасності та безпідставності задоволення зазначеного подання, оскільки вироком Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, тобто вчинення ОСОБА_5 нового злочину, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Як встановлено з вироку Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 року, який не набрав законної сили, інкриміновані ОСОБА_5 кримінальні правопорушення за вказаним вироком вчинені не лише до початку іспитового строку, але й до дати скоєння правопорушення, за яке ОСОБА_5 було призначено покарання, звільнення від відбування якого є предметом даного подання.

Більш того, покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України на особу, щодо якої застосовується на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, стосується саме майбутньої поведінки особи, а саме з початку іспитового строку і до його завершення. Будь-який інший підхід фактично нівелює завдання інституту звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, метою якого є виправлення особи.

Крім того, констатувати вчинення нового злочину особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) вважається невинуватою.
Суд констатує, що на час розгляду подання, вирок Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 року законної сили не набрав.
Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Згідно позиції Конституційного Суду України, сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили. (Рішення від 27 жовтня 1999 року в справі № 1-15/99).
Оскільки, на теперішній час відсутні підстави стверджувати, що в період іспитового строку ОСОБА_5 вчинив новий злочин, відтак, посилання прокурора в суді на винність ОСОБА_5 у іншому злочині, є передчасним та не підтвердженим доказами.
Беручи до уваги, що засуджений ОСОБА_5 протягом визначеного іспитового строку виконав покладені на нього судом обов`язки, не вчинив нового кримінального правопорушення, чим довів своє виправлення, за мiсцем проживання характеризувався задовільно, до адміністративної відповідальності не притягувався, дотримувався умов та порядку вiдбування покарання, іспитовий строк, призначений вироком суду закінчився, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку

Керуючись статтями 75, 78 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 165 КВК України, суд

постановив:

Подання фахівця Білоцерківського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного судом покарання по закінченню іспитового строку засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звiльнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 від відбування покарання, призначеного вироком Володарського районного суду Київської області від 15.04.2021 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днiв з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 15 год. 00 хв. 27 травня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1