Справа № 536/900/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000230 від 18 липня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Недогарки Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2022 року близько 20.30 години на території футбольного стадіону, що розташований в с.Недогакри Кременчуцького району Полтавської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт.

Після чого приблизно о 22.30 годині ОСОБА_4 прийшов до місця проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс декілька ударів заздалегідь підготовленим предметом в ділянку верхніх кінцівок, голови та тулуба останнього. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 612 від 19 липня 2022 року у виді закритого перелому 2, 3 п`ясних кісток лівої кисті, множинних саден та синців голови, тулуба, верхніх кінцівок, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду показання про обставини кримінального правопорушення як вказано в описовій частині вироку. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи. Також просить суд призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за частиною 1 статті 122 КК України є вірною, так як обвинувачений умисно заподіяв потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, які в силу статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжуюють покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, суд дійшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено покарання у виді обмеження волі, у межах санкції частини 1 статті 122 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину повністю у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаюється, думку потерпілого, який просив не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі, то суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому статтями 75, 76 КК України. Саме таке покарання на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 373, 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статтей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Суддя ОСОБА_1