465/2028/18
1-кп/465/204/22
У Х В А Л А
судового засідання

19.05.2022 року року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

провівши розгляд у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 від 26.01.2018 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

за участю особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває клопотання слідчого СВ Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №№0000286 від 26.01.2018 року щодо: ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні встановлено, 22.01.2018 близько 23:59 год. ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу, із правої кишені куртки ОСОБА_8 , таємно викрав мобільний телефон марки «Prestigio PEP 1170 duo» у корпусі чорного кольору IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , із встановленою сім-карткою мобільного оператора «Lifecell» НОМЕР_3 та «Київстар» НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 299 гривень.
Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечував обставини, що викладені у клопотанні прокурора.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 погодився із вчиненням останнім суспільно-небезпечного діяння за вказаних в ухвалі обставин, проти застосування заходів медичного характеру не заперечував.

З аналогічною позицією виступила законний представник ОСОБА_5 .

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду. Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про завершення судового розгляду у відсутності потерпілого.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

В судовому засіданні судом досліджені наступні докази, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась та не піддавалась сумніву та які підверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.01.2018 року.

Рапортом від 23.01.2018 року.

Протоколом огляду місця події від 23.01.2018 року.

Протоколом огляду речових доказів від 29.01.2018 року.

Висновком судово-психіатричного експерта №40 від 28.03.2018 року на даний час ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з помірно враженим психоорганічним синдромом, характерологічними змінами особи та поліморфними нападами середньої частоти, який за своїми клінічними проявами не досягає ступеню психічної хвороби, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом міг правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та на даний час може давати об`єктивні покази з приводу подій, що цікавлять суд. В період інкримінованих йому дій (22.01.2018р.) ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав та не перебував у тимчасовому чи іншому хворобливому стані психічної діяльності, також виявляв органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з помірно враженим психоорганічним синдромом, характерологічними змінами особи та поліморфними нападами середньої частоти. Наявні у нього психічні розлади мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свого поведінку. Тому в період інкримінованих йому дій він не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Висновком судово-психіатричного експерта №82 від 16.02.2018 року

Висновком судово-психіатричного експерта №161 від 02.04.2018 року, згідно якого на даний час ОСОБА_6 виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з помірно вираженим психоорганічним синдромом, характерологічними змінами особи та поліморфними нападами середньої частоти, потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Даними, що містяться в постанові про визнання та доручення до кримінального провадження речових доказів від 01.03.2018 року.
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально- процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підтверджуються сукупністю наведених вище досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою і приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України КК України, доведено повністю.

Частиною 1 ст. 503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №161 від 02.04.2018 року, на даний час ОСОБА_6 виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з помірно вираженим психоорганічним синдромом, характерологічними змінами особи та поліморфними нападами середньої частоти, потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
На даний час ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. На підставі ч. 2 ст. 94 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України ОСОБА_6 не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до вимог статтей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_6 та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але також і її відношення до вчиненого, дані про його особу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_6 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України:

DVD-R диск із записами з камер відео спостереження, що зберігається у матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах справи;

мобільний телефон марки «Prestigio PFP 1170 » у корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із двома сім картками мобільних операторів Lifecell НОМЕР_3 та мобільний оператор «Київстар» НОМЕР_4 повернути власнику.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532, КПК України, ст.94 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку задоволити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази:

DVD-R диск із записами з камер відео спостереження, що зберігається у матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах справи;

мобільний телефон марки «Prestigio PFP 1170 » у корпусі чорного кольору імеі: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 із двома сім картками мобільних операторів Lifecell НОМЕР_3 та мобільний оператор «Київстар» НОМЕР_4 повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1