Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
29 вересня 2022 року смт. Романів
Слідчий суддя Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву (клопотання) ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у справі № 282/21/22 , -
09 серпня 2022 року до Романівського районного суду Житомирської області із Житомирського апеляційного суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшли матеріали заяви (клопотання) ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у справі № 282/21/22.
В судове засідання заявник та прокурор, що були належним чином повідомлені про час і місце вирішення питання про відвід, не з`явилися.
Слідчий суддя ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, заявивши клопотання про розгляд заяви про відвід за його відсутності.
Вивчивши заяву про відвід, дослідивши підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід слідчому судді, передбачений статтею 75 КПК України. Зокрема, зі змісту пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.
Згідно практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).
Крім того, особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).
Незалежність і об`єктивність судді (слідчого судді) в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.
Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді (слідчого судді) та бути підтверджені відповідними доказами.
Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.
У своїй заяві заявник, як на підставу відводу слідчого судді ОСОБА_4 , посилається на те, що слідчий суддя є упередженим, має родинні відносини зі свідком у цьому ж кримінальному провадженні, здійснював психологічний тиск на ОСОБА_5 під час розгляду цивільної справи про розірвання шлюбу та належним чином не реагував на здійснення перевезень неякісної продукції з місцевого ринку.Також вказує на відсутність висновку (рішення) суду за фактом фальсифікації психоневрологічної експертизи та порушення поліцейськими, а також Житомирським психоневрологічним диспансером норм статті 503 КПК України.
На переконання слідчого судді, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .
Доводи заявника фактично зводяться до незгоди з прийнятими раніше слідчим суддею (суддею) рішеннями та будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в заінтересованості, неупередженості або необ`єктивності слідчого судді, що не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, а тому ці доводи не можуть бути підставами для відводу слідчого судді відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що в розумінні кримінального процесуального закону незгода відповідної сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальним рішенням судді (слідчого судді) в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді (слідчого судді) від розгляду відповідного судового провадження.
Вимога щодо незалежності, неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду судового провадження є конституційною гарантією судочинства, а процесуальні дії чи рішення судді в інших провадженнях не можуть бути підставою для висновку про наявність в діяльності судді ознак упередженості чи необ`єктивності щодо конкретної особи.
Отже, оскільки заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_4 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про упередженість слідчого судді, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст.75,76,80,81,309 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 у справі № 282/21/22 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1