Справа № 766/6526/20
1-і/214/203/22
У Х В А Л А
Іменем України

26 квітня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003288 від 21.12.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
21.04.2022 року до суду надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив про те, що ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він 20.12.2019 близько 19.00 годин, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своєму знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після раптово виниклого словесного конфлікту, наніс йому численні удари невстановленим в ході досудового розслідування предметом по тулубу, ребрам та обличчю, у результаті чого спричинив ОСОБА_6 відповідно до висновку судовомедичної експертизи КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №1592 від 14.01.2020 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості об`єднані в 2 групи: 1 група: прямі переломи 3-12 ребер зліва по всім пахвовим лініям, забої легень, крововиливи в м`які тканини в місцях переломів, крововиливи в м`які тканини грудної клітини, синці грудної клітини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за рівнем небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; 2 група: синці обличчя, голови, забійні рани обличчя, голови, перелом кісток носу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №1592 від 14.01.2020 смерть ОСОБА_6 настала від закритої травми органів грудної порожнини у вигляді множинних переломів ребер, що ускладнились травматичним шоком. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці події, після того як ОСОБА_5 залишив місце скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого

Окрім доказів причетності до інкримінованих злочинів, органами досудового розслідування та судом також вивчено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженцем м. Конотоп Сумської області, українцем, громадянином України, не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працює, ніде не зареєстрований та постійного місця мешкання не має, раніше неодноразово судимий, останній раз: 21.09.2015 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ст.ст.187 ч.1, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Звільнився 27.11.2019 року по відбуттю строку покарання.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області підчас досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003288 від 21.12.2019 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У подальшому строки дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою неодноразово продовжувались під час розгляду вказаного провадження в суді.

В останнє, Херсонським міським судом Херсонської області під час судового розгляду кримінального провадження, ухвалою від 28.02.2022, продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 , який на теперішній час утримується під вартою в умовах ДУ «ПВК-90», строк дії якого спливає 28.04.2022 року (включно).

На даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи, за яке передбачено покарання строком від 7 до 10 років позбавлення волі, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду).

Крім того, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може мати можливість впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з огляду на те, що він ознайомившись з матеріалами досудового розслідування мав змогу дізнатись анкетні дані та адреси мешкання свідків; ризик переховування від суду.

Також, утриманців у ОСОБА_5 немає, до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків.

Характер вчиненого кримінального правопорушення та особа обвинуваченого вказують на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України (підозрюваний може незаконно впливати на свідків), оскільки останні у ході судового розгляду не допитані.

Також, існує і ризик повторення протиправної поведінки, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливий насильницький злочин.

За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищевикладене з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Вважав, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник, також, заперечувала проти задоволення клопотання, просила змінити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, виходячи з такого.

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувало кримінальне провадження №0003288 від 21.12.2019 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У відповідності до Розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Херсонським міським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2022 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжено до 28.04.2022 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд зважає на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену Херсонським міським судом Херсонської області при вирішенні попереднього клопотання у цьому кримінальному провадженні в ухвалі від 28.02.2022 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженцем м. Конотоп Сумської області, українцем, громадянином України, не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працює, ніде не зареєстрований та постійного місця мешкання не має, раніше неодноразово судимий, останній раз: 21.09.2015 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ст.ст.187 ч.1, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Звільнився 27.11.2019 року по відбуттю строку покарання.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який законом передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи, за яке передбачено покарання строком від 7 до 10 років позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду. При цьому, утриманців у ОСОБА_5 немає, до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, що могли б утримати його від переховування від суду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 може мати можливість впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з огляду на те, що він ознайомившись з матеріалами досудового розслідування мав змогу дізнатись анкетні дані та адреси мешкання свідків. До того ж, останні у ході судового розгляду не допитані.

Також, існує і ризик повторення протиправної поведінки, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливий насильницький злочин.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, як на цьому наполягали обвинувачений та його захисник, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, на даному етапі провадження не зменшились.

Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25.06.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1