Справа №521/8132/22
Провадження 1-кп/521/1264/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 25.04.2022 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, паспорт громадянина України зразка 1994 року (серії НОМЕР_1 виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 21.02.1996 року), з середньою освітою, одруженого, неофіційно надає будівельні послуги (ремонт квартир), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
25 квітня 2022 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись на п`ятому поверсі сходинкового майданчика, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до потерпілого, переслідуючи мету завдання шкоди здоров`ю, спровокував конфлікт із громадянином ОСОБА_5 .
Реалізуючи раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, діючи з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , за допомогою предмета зовні схожого на сокиру з дерев`яною ручкою, завдав два удари по правій руці потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження.
В результаті незаконних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 було завдано тілесні ушкодження у вигляді: одного садна передпліччя та одного садна правої кісті. Дані ушкодження утворились внаслідок ковзання нерівної поверхні тупого або кінця гострого предмета. Як окремо так і разом, дані ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю та надав покази щодо обставин кримінального проступку аналогічні відомостям, які зазначені в обвинувальному акті, а саме те, що 24 квітня 2022 року, близько 23 години 45 хвилин між нім та його сусідом ОСОБА_5 розпочався конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 звинуватив його в крадіжці електроенергії. 25.04.2022 року, наступного дня після Великодня, в денну пору доби, перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , побачивши сусіда ОСОБА_5 , він зробив йому зауваження, на що ОСОБА_5 відповів йому в образливій формі, та між ним та потерпілим ОСОБА_5 на ґрунті побутових неприязних відносин виник конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 пакетом в якому знаходилась сокира. Кількість ударів не пам`ятає. У вчиненому щиро кається та виражає готовність нести відповідальність за вчинене.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. Цивільний позов не заявляє.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального проступку, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що саме він умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, за викладених в обвинувальному акті обставин. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції. Зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, покази обвинуваченого суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального проступку, які встановлені судом.
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом встановлено щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку; особу ОСОБА_6 , його вік та соціальне положення; стан здоров`я (без інвалідності); те, що особа осудна, працездатна та працює, а саме надає будівельні послуги з ремонту квартир; одружений, непрацездатних осіб на утриманні не має; на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше; відсутність у потерпілого вимог матеріального та морального характеру; повне визнання вини у вчиненому та щирий жаль з приводу цього, який виражається в осуді обвинуваченим своєї поведінки; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального проступку, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного та його майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується з позицією прокурора в судових дебатах, та приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу.
Суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2022 року (справа № 521/5587/22, 1-кс/521/1538/22) скасувати.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 - не обирати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2022 року (справа № 521/5587/22, 1-кс/521/1538/22) скасувати.
Речовий доказ, відповідно до постанови дізнавача від 25.04.2022 року, а саме:
- сокиру з дерев`яною рукояткою з написом «DIN 5131 400G», який передано на зберігання до камери схову Відділення поліції № 3 ОРУП №1 в м. Одесі ГУНП в Одеській області (квитанція №001021) - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1