Провадження №1-кп/761/212/2022
В И Р О К
іменем України

23 червня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №0011178 від 08.09.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувачення, ОСОБА_5 придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_5 в невстановлений слідством час та місці, без передбаченого законом дозволу придбав військові проміжні патрони калібру 7,62x39 мм зразка 1943 року, спорядженні кулею «ПС» зі стальним осердям, з яких 180 патронів виготовлені промисловим способом на Луганському патронному заводі у 1967 році, 35 патронів виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1988 році, 85 патронів виготовлені промисловим способом на Тульському патронному заводі у 1990 році, 5 патронів калібру 7,62x39 мм зразка 1943 року, споряджені кулею «Т-45», виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1991 році, які знаходились у картонних коробках. Після чого, усвідомлюючи заборону вільного обігу боєприпасів та його кримінальну протиправність, не маючи дозволу на зазначені боєприпаси, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, ОСОБА_5 в невстановлений слідством час почав без передбаченого законом дозволу зберігати вказані боєприпаси у тільки йому відомому місці - двох сейфах для зберігання зброї, розміщених в житлових кімнатах за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

08 серпня 2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року в рамках кримінального провадження №0003762 від 23 березня 2016 року, в період часу з 07 години по 09 годину 30 хвилин в житлових кімнатах трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , а саме в сейфах для зберігання зброї було виявлено та вилучено:

- 10 (десять) предметів, схожих на патрони, які знаходяться на металевій дужці (обоймі);

- 1 картонна коробка білого кольору з шістьма предметами, схожими на патрони;

- 1 картонна коробка червоного кольору з тридцятьма предметами, схожими на патрони;

- 1 картонна коробка зеленого кольору з тридцятьма п`ятьма предметами, схожими на патрони;

- 1 картонна коробка коричневого кольору з тридцятьма чотирма предметами, схожими на патрони;

- 1 картонна коробка білого кольору з п`ятнадцятьма предметами, схожими на патрони;

- 1 картонна коробка з десятьма предметами, схожими на патрони;

- 7 картонних коробок, в кожній з яких знаходилось по 20 предметів, схожих на патрони;

- 8 картонних коробок, в кожній з яких знаходилось по 20 предметів, схожих на патрони;

- 1 картонна коробка чорного кольору з двадцятьма п`ятьма предметами, схожими на патрони;

- 1 картонна коробка синього кольору з п`ятьма предметами, схожими на патрони;

- 1 картонна коробка жовтого кольору з двадцятьма предметами, схожими на патрони;.

- 1 картонна коробка білого кольору з десятьма предметами, схожими на патрони;?

- 1 картонна коробка білого кольору з вісьмома предметами, схожими на патрони.

При цьому, згідно обвинувачення, виявлені патрони належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, спорядженні кулею «ПС» зі стальним осердям зразка 1943 року, що виготовлені промисловим способом на Луганському патронному заводі у 1967 році - 180 патронів, на Клімовському патронному заводі у 1988 році - 35 патронів, на Тульському патронному заводі у 1990 році - 85 патронів; 5 патронів належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, спорядженні кулею «Т-45», що виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1991 році», які належать ОСОБА_5 , та які він зберігав без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що має на зберіганні вогнепальну зброю з 1993 року, яку він отримав в подарунок від свого діда разом із деякими патронами та зберігав їх за адресою: АДРЕСА_2 . В 1997 році зброя, яка перебувала у нього на зберіганні, була викрадена зі згаданої квартири, при цьому деякі патрони залишились. Далі, в 2014 році він та його дружина із сином оформили нові дозволи на вогнепальну зброю, яку зберігали у відповідних сейфах в квартирі, при цьому у наведеній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , він проживає разом із колишньою дружиною ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в ході проведення обшуку були вилучені патрони з декількох сейфів та упаковані в один мішок, а ідентифікація патронів з кожного сейфу не здійснювалась, він не може сказати з якого з сейфів вони були вилучені та кому саме вони належать, при цьому патрони ним куплялися виключно в магазинах, які здійснюють легальний продаж таких товарів.

Дослідивши всі докази по даній справі, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для виправдання ОСОБА_5 , виходячи з такого.

Сторона обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 надала такі письмові докази:

?Рапорт слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві та витяг з кримінального провадження №0011178 від 08.09.2016, відповідно до яких зазначено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0003762 від 23.03.2016, а саме під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено предмети, схожі на патрони;

?Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2016 у кримінальному провадженні №0003762, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

?Протокол обшуку від 08.08.2016 у кримінальному провадженні №0003762, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено предмети, схожі на патрони;

?Висновок експерта №838 у кримінальному провадженні №0003762, відповідно до якого: «з числа наданих на дослідження патронів, які було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 : 300 патронів належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, спорядженні кулею «ПС» зі стальним осердям зразка 1943 року, що виготовлені промисловим способом на Луганському патронному заводі у 1967 році - 180 патронів, на Клімовському патронному заводі у 1988 році - 35 патронів, на Тульському патронному заводі у 1990 році - 85 патронів; 5 патронів належать до боєприпасів - є бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, зразка 1943 року, спорядженні кулею «Т-45», що виготовлені промисловим способом на Клімовському патронному заводі у 1991 році»;

?Постанова слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 09.09.2016 про визнання речовими доказами відповідних патронів у кримінальному провадженні №0011178 від 08.09.2016;

?Протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.11.2016 в рамках кримінального провадження №0003762, відповідно до якого зафіксовано розмову між окремими особами та ОСОБА_5 .

Оцінюючи допустимість доказів, наданих стороною обвинувачення, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яке згідно зі ст. 214 КПК України розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості про кримінальне правопорушення в рамках кримінального провадження №0011178 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2016.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

В судовому засіданні встановлено, що основні і ключові докази по даній справі (фактичні дані, що містяться у протоколі обшуку від 08.08.2016, у висновку експерта №838) зібрані в рамках іншого кримінального провадження (№0003762), а питання щодо виділення відповідних матеріалів в окреме провадження, зокрема під № №0011178, в рамках якого і повідомлено про підозру ОСОБА_5 (з подальшим обвинуваченням), органом досудового розслідування не вирішувалось у належний процесуальний спосіб (в порядку ст. 217 КПК України), а відтак, суд визнає такі докази недопустимими (як отримані з порушенням передбаченої законом процедури), і не бере їх до уваги.

Що ж стосується протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11.11.2016, то відповідно до ст. 257 КПК України якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора. Водночас, такої ухвали надано суду не було, а отже суд відповідно до ст. 89 КПК України визнає і такий доказ недопустимим (як отриманий з порушенням передбаченої законом процедури).

З приводу інших доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує обвинувачення ОСОБА_5 , суд звертає на практику ЄСПЛ, викладеної в рішеннях у справі „Балицький проти України" від 3.11.2011, заява №12793/03, „Тейшейра де Кастро проти Португалії", від 9.06.1998, „Шабельник проти України", від 19.02.2009, заява № 16404/03, якими встановлено різновид доктрини «плодів отруєного дерева», коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які б не були отримані, якби не були отримані перші. Отже, в даному конкретному випадку суд вважає, що допустимі самі по собі докази в цьому кримінальному провадженні, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
Разом з тим, суд бере до уваги показання свідків зі сторони захисту колишньої дружини й сина обвинуваченого (відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ), у яких останні підтвердили факт спільного проживання з обвинуваченим ОСОБА_5 за адресою розташування квартири, де проводився обшук (адреса: АДРЕСА_2 ), однак такі показання жодним чином не впливають на наведений висновок суду щодо наявних грубих процесуальних порушень при формуванні доказової бази у цьому кримінальному провадженні.

Більше того, в судовому засіданні не встановлено, а відтак і не доведено прокурором, що боєприпаси, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в сейфах для зберігання зброї, були придбані обвинуваченим ОСОБА_5 і належали останньому, а також зберігалися саме ним за цією адресою без передбаченого законом дозволу, враховуючи те, що проживав він за наведеною адресою спільно із сином ( ОСОБА_8 ) і колишньою дружиною ( ОСОБА_7 ), які, до того ж, також мали оформлений дозвіл на зброю (а.с. 119-120).

За таких обставин, на думку суду, відомості, які зазначені в обвинувальному акті, носять сумнівний характер, що не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати із співіснування достатньо сильних, чітких і взаємно підтверджуючих умовиводів або аналогічних неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03, рішення Європейського суду з прав людини, справа «Авшар проти Туреччини № 25657/94).
Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зважаючи на наведене, об`єктивно з`ясувавши всі обставини даної справи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись вимогами ст. 337 КПК України щодо судового розгляду виключно в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, у відповідності до вимог ст. 368 КПК України, вважає не доведеним, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим останнього слід виправдати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи вартістю 4402 (чотири тисячі чотириста дві) грн. 00 коп., слід покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 370-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - виправдати з підстав недоведення, що в діянні останнього є склад кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Після набрання цим вироком законної сили речові докази по справі, а саме:

- 10 (десять) предметів, схожих на патрони, які знаходяться на металевій дужці (обоймі); 1 картонна коробка білого кольору з шістьма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка червоного кольору з тридцятьма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка зеленого кольору з тридцятьма п`ятьма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка коричневого кольору з тридцятьма чотирма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка білого кольору з п`ятнадцятьма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка з десятьма предметами, схожими на патрони; 7 картонних коробок, в кожній з яких знаходилось по 20 предметів, схожих на патрони; 8 картонних коробок, в кожній з яких знаходилось по 20 предметів, схожих на патрони; 1 картонна коробка чорного кольору з двадцятьма п`ятьма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка синього кольору з п`ятьма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка жовтого кольору з двадцятьма предметами, схожими на патрони;1 картонна коробка білого кольору з десятьма предметами, схожими на патрони; 1 картонна коробка білого кольору з вісьмома предметами, схожими на патрони, передати у власність держави (на потереби ЗС України), у зв`язку з тим, що власника не встановлено.

Судові витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 4402 (чотири тисячі чотириста дві) грн. 00 коп. покласти на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1