Справа № 145/332/22
Провадження № 1-кп/145/149/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2022 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту по кримінальному провадженні №0000032 від 21.02.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України та ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.4 ст.27, ч.2 ст.194 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Тиврівського районного суду знаходиться вказаний обвинувальний акт.
Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.02.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, ухвалою Тиврівського районного суду від 12.04.2022 року дію даного запобіжного заходу було продовжено ще на 60 діб до 11 червня 2022 року.
Ухвалою Тиврівського районного суду від 25.05.2022 року ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід з цілодобового арешту на домашній арешт в певний період доби, а саме не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період з 18-30 год. по 07.30 год.наступної доби.

Прокурор ОСОБА_3 подав суду клопотання, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певну пору доби, а саме не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період з 19-00 год. по 08-00 год. наступної доби.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення даного клопотання, лише просили збільшити часові межі домашнього арешту враховуючи те, що ОСОБА_4 проходить виробничу практику і йому необхідний додатковий час для поздок до місця проходження практики, а тому просили встановити часові межі з 20-00год. до 07-00год..
Інші учасники судового засідання не заперечували щодо задоволення даного клопотання.
Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.02.2022р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, а ухвалою Тиврівського районного суду від 12.04.2022 року дію даного запобіжного заходу було продовжено ще на 60 діб до 11 червня 2022 року.
Ухвалою Тиврівського районного суду від 25.05.2022 року ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід з цілодобового арешту на домашній арешт в певний період доби, а саме не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період з 18-30 год. по 07.30 год.наступної доби.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом, відповідно до ч.6 ст.181 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту судом враховуються вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи положення ст.331 КПК України та те, що ризики наведені в попередніх ухвалах суду не зникли та не змінились на даний час, обвинувачений та його захисник не заперечують щодо такого запобіжного заходу, лише просять збільшити часові межі домашнього арешту враховуючи те, що ОСОБА_4 проходить виробничу практику і йому необхідний додатковий час для поїздок до місця проходження практики, а тому просили встановити часові межі з 20-00год. до 07-00год, а відтак, суд вважає, що клопотання прокурора є обгрунтованим, однак з урахуванням вищевказаних обставин, вважає, що воно підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 331 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту - задовольнити частково.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певну пору доби, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, а саме до 05 серпня 2022 року включно.

Частково продовжити дію обов`язків передбачених ст. 194 КПК України:

- Не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, у період з 20-00 год. по 07-00 год. наступної доби;

- Носити електронний засіб контролю;

- Прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використати електронні засоби контролю.
Копію ухвали направити начальнику ГУНП у Вінницькій області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено о 11-30 год. 10.06.2022 року.

Суддя: ОСОБА_10