Справа № 183/1518/22
№ 1-кс/183/906/22

У Х В А Л А
18 липня 2022 року м. Новомосковськ
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою до:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченково Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, у військовому званні «солдат», раніше засудженого:
- 29 квітня 2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від призначеного покарання з випробуванням, тривалістю 3 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,-
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим СВ Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 , подано клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про встановлення досудовим розслідуванням, що відповідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Так, солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації та зарахований відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 12 березня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Поряд з цим, солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призвано ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу за призовом під час мобілізації та зараховано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 12 березня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія першого автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Разом з цим, солдата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_6 на військову службу за призовом під час мобілізації та зараховано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 12 березня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду клепальника ремонтної майстерні групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
В подальшому, відповідно до розпорядження №22 від 01.04.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 солдати ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували на виконанні службових обов`язків, пов`язаних із військовою агресією російської федерації проти України, на території м. Сєвєродонецька Луганської області.
17 квітня 2022 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, вищевказані військовослужбовці, перебували у службовому кабінеті №16 приміщення Сєвєродонецького відділу Державної міграційної служби України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та після вживання спиртних напоїв, на ґрунті неприязних відносин, в результаті чого у солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті солдата ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_9 .
Так, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, солдат ОСОБА_5 з метою умисного протиправного заподіяння смерті солдату ОСОБА_8 та солдату ОСОБА_9 , взяв до рук свою закріплену зброю, а саме автомат АК-74 номер НОМЕР_2 , 1982 року випуску та здійснив ряд пострілів чергами у бік солдата ОСОБА_8 та солдата ОСОБА_9 , спричинивши останнім тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень, від яких солдати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли на місці події.
18 квітня 2022 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
19 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
20 квітня 2022 року підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 червня 2022 року включно.
11 червня 2022 року постановою керівника Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 19 липня 2022 року.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, попередньо кваліфікованого за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Ураховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними та такими, що продовжують існувати ризики, визначені п. 1, п.3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування. Вказує на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 18 липня 2022 року, однак закінчити досудове розслідування до зазначеного строку неможливо внаслідок виконання великого обсягу слідчих (процесуальних) дій та особливої складності кримінального провадження, оскільки у кримінальному провадженні необхідно: отримати висновок комплексної амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи, щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 ; отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи, щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 ; отримати завірену копію вироку суду з Новоодеського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати документи з військової частини НОМЕР_1 відносно підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; отримати документи із Зонального відділу Військової служби правопорядку відносно підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; виконати інші необхідні для завершення досудового розслідування процесуальні дії та прийняти законне рішення у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 283 КПК України; виконати вимоги ст. 290 КПК, надати доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту та потерпілим, обсяг яких складає понад два томи матеріалів кримінального провадження. Обставинами, що перешкоджали раніше виконати усі необхідні слідчі дії в строк досудового розслідування є те, що для проведення вказаних слідчих дій необхідний тривалий час, вони проводяться послідовно, в різних установах, у зв`язку з чим, в межах строку досудового розслідування завершити проведення зазначених слідчих дій не виявилося можливим. Вказаний перелік слідчих (розшукових) дій не є вичерпним та при необхідності можуть бути проведені інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню збору та закріпленню доказів вини підозрюваного ОСОБА_5 .
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.
Підозрюваний погодився з клопотанням щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію підозрюваного, який не заперечував проти продовження запобіжного заходу.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст.ст. 178, 183, 199 КПК України, вбачає таке.
18 квітня 2022 року о 11 годині 20 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст.115 КК України.
П. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до повноважень слідчого судді відносить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Матеріали провадження підтверджують, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.
Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протокол огляду місця події від 18 квітня 2022 року, покази свідка ОСОБА_11 , протоколи огляду трупів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 18 квітня 2022 року та від 19 квітня 2022 року; висновок судово-медичної експертизи, щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 ; висновок судово-медичної експертизи, щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 ; протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 19 квітня 2022 року; протокол огляду місця події від 04 травня 2022 року, покази свідка ОСОБА_12 ; протоколи проведення слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_12 та підозрюваним ОСОБА_5 від 16 травня 2022 року та 06 червня 2022 року; висновок експерта за результатами молекулярно-генетичної експертизи відносно ОСОБА_5 ; висновок експерта за результатами судової експертизи зброї відносно автоматичної зброї, яка закріплена за ОСОБА_5 ; висновок судово-медичних експертиз відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
20 квітня 2022 року підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 червня 2022 року включно.
11 червня 2022 року постановою керівника Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців тобто до 19 липня 2022 року.
16 червня 2022 року підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 липня 2022 року включно.
18 липня 2022 року слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців тобто до 19 вересня 2022 року.
З матеріалів клопотання та пояснень прокурора у судовому засіданні вбачається, що для закінчення досудового розслідування необхідно: отримати висновок комплексної амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи, щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 ; отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи, щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 ; отримати завірену копію вироку суду з Новоодеського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати документи з військової частини НОМЕР_1 відносно підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; отримати документи із Зонального відділу Військової служби правопорядку відносно підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; виконати інші необхідні для завершення досудового розслідування процесуальні дії та прийняти законне рішення у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 283 КПК України; виконати вимоги ст. 290 КПК, надати доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту та потерпілим, обсяг яких складає понад два томи матеріалів кримінального провадження. Кількість та складність вказаних процесуальних дій підтверджують викладене слідчим в клопотанні мотивування про неможливість закінчити досудове розслідування в строк, до закінчення запобіжного заходу підозрюваного.
Однак, слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи слідчого про те, що наявний та продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність та продовження існування зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Про наявність даного ризику свідчить і те, що ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а також той факт, що військова частина НОМЕР_1 , у якій ОСОБА_5 проходить службу, на даний час виконує бойові завдання пов`язані із військовою агресією російської федерації проти України в Луганській області та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на території Луганської та Донецької областей, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості цього обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Оцінюючи можливість впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
Так, про наявність і продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний є дійсним військовослужбовцем, може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. При оцінці ймовірності даного ризику, слідчий суддя враховує його наявність у сукупності із існуванням ризику летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї, як дійсного військовослужбовця та вчинення кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється в умовах воєнного стану.
Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. З огляду на те, що з урахуванням стадії кримінального провадження, обвинуваченому відомі повні анкетні дані свідків у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків не зменшився та продовжує існувати.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час терміну звільнення від призначеного покарання з випробуванням, призначеного 29 квітня 2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області. Означене вказує на наявність ризику того, що підозрюваний матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Водночас, слідчий суддя вважає недоведеними, на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, покладені в його обґрунтування фактично враховуються слідчим суддею при висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує те, що у підозрюваного наявні соціальні зв`язки з членами родини, з якими він спільно проживає - є дружина та неповнолітня дитина на утриманні, є постійне місце проживання, однак, враховує також і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, збільшення обсягу таких доказів у порівнянні з тими, які враховані слідчим суддею під час продовження запобіжного заходу 16 червня 2022 року, наявність не знятої судимості, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, внаслідок чого приходить до висновку, що продовження застосування тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, до підозрюваного є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.
Крім того, необхідність продовження дії запобіжного заходу підтверджується об`єктивною необхідністю проведення слідчих дій для спростування чи підтримання обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Означене є беззаперечною підставою для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для зміни його на більш м`який запобіжний захід.
З огляду на викладене, враховуючи, що прокурором доведено, що ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, не зменшилися, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим і слід продовжити запобіжний захід в межах строку досудового розслідування.
З урахуванням викладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню, строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід продовжити в межах строку досудового розслідування на 60 діб, тобто до 15 вересня 2022 року включно.
Також, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає не доцільним визначати розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України,
продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 вересня 2022 року включно.
Копію ухвали суду надіслати підозрюваному та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено о 13:15 годині 18.07.2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1