Дата документу 06.09.2022 Справа № 554/9177/22
У Х В А Л А
06 вересня 2022 року м. Полтава
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2022 року, близько 13:00 год. на мобільний телефон ОСОБА_4 почали надходити повідомлення через додаток "Приват24", про розрахунки банківською карткою «Приват Банк» золотою "Універсальна" № НОМЕР_1 , після чого заявник виявив відсутність своєї картки та зрозумів, що карткою розраховуються невідомі йому люди. Загальна сума розрахунку карткою становить 1290,49 грн.
Того ж дня, 01.09.2022 року, в ході огляду відкритої місцевості, що поруч з магазином «Сімейний», за адресою: м. Полтава, вул. Щепотьєва 7 було виявлено двох громадян, а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Громадянин ОСОБА_5 добровільно видав наявну в нього, знайдену ним, банківську картку «Приват Банк» золота «Універсальна» № НОМЕР_1 , котру по закінченню огляду було вилучено.
На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що вилучена в ході огляду банківська картка золота «Універсальна» № НОМЕР_1 має значення речового доказу, може бути використана під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, та потребує подальших досліджень із залученням експертів, спеціалістів, а також з метою запобігання можливості її приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, слідчий просить задовольнити клопотання.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2022 року, близько 13:00 год. на мобільний телефон ОСОБА_4 почали надходити повідомлення через додаток "Приват24", про розрахунки банківською карткою «Приват Банк» золотою "Універсальна" № НОМЕР_1 , після чого заявник виявив відсутність своєї картки та зрозумів, що карткою розраховуються невідомі йому люди. Загальна сума розрахунку карткою становить 1290,49 грн.
01.09.2022 року, в ході огляду відкритої місцевості, що поруч з магазином «Сімейний», за адресою: м. Полтава, вул. Щепотьєва 7 було виявлено двох громадян, а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Громадянин ОСОБА_5 добровільно видав наявну в нього, знайдену ним, банківську картку «Приват Банк» золота «Універсальна» № НОМЕР_1 , котру по закінченню огляду було вилучено.
Слідчим доведено, що банківська картка, вилучена під час проведення огляду місця події від 01.09.2022 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Постановою слідчого від 02.09.2022 року вилучена банківська картка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Вилучена, під час огляду від 01.09.2022 року банківська картка, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на вилучену 01.09.2022 року у ході огляду відкритої місцевості, що поруч з магазином «Сімейний», що за адресою: м. Полтава, вул. Щепотьєва 7 банківську картку «Приват Банк» золоту «Універсальну» № НОМЕР_1 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1