ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1664/22 Справа № 212/5161/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000725, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, неодруженого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2022 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 листопада 2022 року включно, з визначенням застави, в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 52 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі до 10 років, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляції:

- захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказав на недоведеність ризиків, на які послався прокурора у своєму клопотання, а сама лише тяжкість покарання не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно матеріалів справи слідує, що 05 вересня 2022 року до ЄРДР за № 0000725 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

29 вересня 2022 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, вчиненого особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами допиту свідків від 08 вересня 2022 року; протоколом огляду місця події від 28 вересня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/104-22/30301-НЗПРАП від 29 вересня 2022 року; протоколом про результати аудіо- відеоконтролю місця від 28 вересня 2022 року; протоколом про результати контролю за вчинення злочину від 28 вересня 2022 року, які підтверджують високу вірогідність причетності підозрюваного до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Перевіряючи доводи апеляції на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та яке відноситься до категорії тяжких і за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, особу підозрюваного, який неоднаразово засуджений за корисливі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, має незняту у законному порядку судимість, що свідчить про наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 52 000 гривень, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді згідно наведених мотивів в апеляції, не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000725, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4