печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання заступника начальника відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :

27.07.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження, користування, а саме:
1. Пляшки «Perwoll» заявленою ємкістю 6095 мл. в кількості 7 штук.
2. Пляшки «Persil» заявленою ємкістю 6095 мл. в кількості 28 штук.
3. Пляшки «Persil» заявленою ємкістю 5800 мл. в кількості 30 штук.
4. Відра «Persil» заявленою ємкістю 5,1 кг в кількості 100 штук.
5. Відра «Persil» заявленою ємкістю 10 кг в кількості 61 штук.
6. Мішки «Persil» заявленою ємкістю 10 кг в кількості 15 штук.
10 серпня 2022 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у її відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 19.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Корпорації The Procter & Gamble Company - належить право на використання торговельних марок ARIEL (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 15892 від 15.09.2000), LENOR (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 26024 від 15.07.2002), TIDE (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 15939 від 15.09.2000) та ACTILIFT (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 220590 від 26.12.2016), LENOR (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 26024 від 15.07.2002), FAIRY (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 9074 від 31.10.1997), HEAD&SHOULDERS (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг № 99297 від 10.11.2008), PANTENE (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг №4155 від 31.03.1994), GALA (Свідоцтво України на знак для товарів і послуг №40250 від 15.06.2004) а також виключне право дозволяти їх використання та перешкоджати їх неправомірному використанню.

У ході здійснення заходів, спрямованих на виявлення порушень права на об`єкти інтелектуальної власності, в українському сегменті мережі Інтернет виявлені Інтернет-магазини, які пропонують речовини для прання невідомого походження для продажу під торговельними марками «Ariel», « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 », «Tide», «Lenor», «Fairy», « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Pantene», «GALA».

На українському ринку продукція торгових марок « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Lenor», «Dash», «Tide», «Lenor», «Fairy», «Head&Shoulders», «Pantene», «GALA», реалізується The Proctel & Gamble Company через офіційну дистрибюторську мережу, що включає дистрибюторів та великі торгівельні мережі («Метро», «Ашан», «Сільпо», «Космо»), на підставі укладених угод.

В ході досудового розслідування встановлено, що представником потерпілого « ІНФОРМАЦІЯ_3 » долучено до матеріалів кримінального провадження огляд сайтів ( ІНФОРМАЦІЯ_4 та ( ІНФОРМАЦІЯ_5 на яких здійснюється продаж товарів під торговельними марками «Ariel», «Lenor», «Dash», «Tide», «Lenor», «Fairy», «Head&Shoulders», «Pantene», «GALA». Таким чином, зазначені Інтернет-магазини фактично використовують торговельні марки «Ariel» та «Lenor», «Dash», «Tide», «Lenor», «Fairy», «Head&Shoulders», «Pantene», «GALA», які належать The Proctel & Gamble.

Відповідно до інших обставин, що характеризують незаконне використання Інтернет-магазинами торговельних марок « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Lenor», «Dash», «Tide», «Lenor», «Fairy», «Head&Shoulders», «Pantene», «GALA», які належать Заявникові, встановлено, що:

1) ємність та форма упаковок, в яких дані Інтернет-магазини пропонують для продажу речовини для прання під торговельними марками ARIEL та LENOR, не відповідають ємкості та формі упаковок, які використовуються при реалізації речовин для прання власного виробництва.

2) вартість, за якою Інтернет-магазини пропонують для продажу речовини для прання під торговельними марками «Ariel» та «Lenor», «Dash», «Tide», «Lenor», «Fairy», «Head&Shoulders», «Pantene», «GALA», не узгоджується із ціновою політикою стосовно реалізації речовин для прання власного виробництва.

Враховуючи вищевикладене, може свідчити про те, що відповідна продукція виготовлена з порушенням технології, а отже може не відповідати вимогам щодо безпечності.

Під час досудового розслідування встановлено, що реалізація товару вказаних Інтернет-магазинів, здійснюється через доставку покупцю компанією «Нова Пошта», оплата наложеним платежем або передоплатою на картку «Приватбанк».

Встановлено, що один із реалізаторів готової фальсіфікованої продукції під торговельними марками «Ariel», «Lenor», «Dash», «Tide», «Lenor», «Fairy», «Head&Shoulders», «Pantene», «GALA» є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який для виготовлення та зберігання зазначеної продукції використовує складське приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на території колишнього ПАТ «ГусятинМаш».

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено обшук за місцем виготовлення фальсифікованої продукції за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на території колишнього ПАТ «ГусятинМаш», в ході якого вилучено речі: Пляшки «Perwoll» заявленою ємкістю 6095 мл. в кількості 7 штук. Пляшки «Persil» заявленою ємкістю 6095 мл. в кількості 28 штук. Пляшки «Persil» заявленою ємкістю 5800 мл. в кількості 30 штук. Відра «Persil» заявленою ємкістю 5,1 кг в кількості 100 штук. Відра «Persil» заявленою ємкістю 10 кг в кількості 61 штук. Мішки «Persil» заявленою ємкістю 10 кг в кількості 15 штук.

Зазначені речі не входили в перелік речей та документів, дозвіл на вилучення яких прямо надано судом, однак є речовим доказом, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто згідно з положеннями ч. 2 ст. 168, ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном.

22.07.2022 року вилучені в ході проведення обшуку речі, постановою слідчого визнано речовими доказами.

Прокурор вказує, що метою та підставою накладення арешту на вилучені речі та документи є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 22.07.2022 року вилучені в ході проведення обшуку речі, постановою слідчого визнано речовими доказами.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження, користування, а саме:
1. Пляшки «Perwoll» заявленою ємкістю 6095 мл. в кількості 7 штук.

2. Пляшки «Persil» заявленою ємкістю 6095 мл. в кількості 28 штук.

3. Пляшки «Persil» заявленою ємкістю 5800 мл. в кількості 30 штук.

4. Відра «Persil» заявленою ємкістю 5,1 кг в кількості 100 штук.

5. Відра «Persil» заявленою ємкістю 10 кг в кількості 61 штук.

6. Мішки «Persil» заявленою ємкістю 10 кг в кількості 15 штук.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1