Справа № 441/1275/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1215/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 17 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 17 листопада 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області від 10.04.2018р. та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці.

Ухвалу Городоцького районного суду від 09.11.2018р. про накладення штрафу на ОСОБА_7 за ст. 386 КК України згідно ч.3 ст.72 КК України ухвалено виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирішено питання про речові докази, судові витрати та арешт майна.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, 10.04.2018 Городоцьким районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69-1 у вигляді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік іспитового строку, на шлях виправлення гав та вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, 17 травня 2018 року близько 03 години 50 хвилини обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на вулиці Українська в м.Городок Львівської області маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, підважив та відчинив кришку моторного відсіку автомобіля марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , звідки таємно повторно викрав акумуляторну батарею торгової марки «Амега» серії «Спеціал» 60 Ач, вартістю 793 грн. 33 коп., чим спричинив потерпілому шкоду на вказану суму.
Крім того, 17 травня 2018 року близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Л. Мартиновича в м. Городку Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підважив та відчинив кришку моторного відсіку автомобіля марки ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , звідки таємно повторно викрав акумуляторну батарею торгової марки « Чемпіон» серії «Преміум», моделі «060 СН00 Джіпр» 60 Ач, вартістю 666 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 17 травня 2018 року приблизно о 05 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи по вул. Грушевського, у м. Городок Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підважив та відчинив кришку моторного відсіку автомобіля марки ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 звідки таємно повторно викрав акумуляторну батарею торгової марки «Юніповер» вартістю 423 грн. 33 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на вказану суму.
На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок змінити у частині призначеного покарання та в цій частині постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, і зокрема у виді штрафу, яке виконувати самостійно.

Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що вирок суду у частині призначеного покарання є незаконним, необґрунтованим та несправедливим, оскільки призначене обвинуваченому покарання за своїм видом є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував пом`якшуючі обставини, не врахував повною мірою особу винного, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та дають підстави застосувати положення ст. 69 КК України. Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, інкриміноване йому кримінальне правопорушення не є тяжким. Вказує, що суд першої інстанції врахував наявність обставин, які обтяжують покарання, хоча таких не було встановлено. Місцевим судом не враховано позицію потерпілих про відсутність до обвинуваченого претензій, а також те, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин, а саме внаслідок важкого матеріального становища. Також не враховано позитивну характеристику ОСОБА_7 за місцем проживання, і той факт, що обвинувачений проживає з хворою матір`ю похилого віку, якій він надає необхідну допомогу та догляд. Стверджує, що обвинувачений не переховувався від суду, він не знав про судові засідання, оскільки перебував у м. Києві на роботі. Звертає увагу, що з дня вчинення обвинуваченим останнього кримінального правопорушення минуло більше трьох років, і після цього він не вчинив жодного кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність суспільної небезпеки з його сторони. Апелянт зазначає, що наведені обставини у своїй сукупності дають підстави для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

При апеляційному розгляді справи захисник підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просив таку задоволити.
Прокурор заперечив апеляційні вимоги сторони захисту як безпідставні, зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку суду.
Заслухавши доповідача, пояснення присутніх сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно поданої апеляційної скарги сторона захисту не погоджується із призначеним ОСОБА_7 покаранням за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі, та вважає, що наявні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України, зокрема у виді штрафу.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів вирок суду щодо ОСОБА_7 у повній мірі відповідає наведеним нормам закону.
Так, відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, призначаючи ОСОБА_7 покарання місцевий суд у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, кількість епізодів злочинної діяльності та конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, кримінальне правопорушення по даній справі вчинив під час іспитового строку, що безумовно свідчить про його не бажання ставати на шлях виправлення, задовільну характеристику за місцем проживання, не перебування на обліку у лікаря психіатра, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Колегія суддів визнає, що в останньому абзаці сторінки другої вироку суду помилково зазначено про обставину, яка обтяжує покарання, без конкретизації самої обставини, тобто це є технічною опискою, яка не впливає на висновки суду щодо призначеного ОСОБА_7 покарання. При цьому, одинадцятий абзац другої сторінки вироку містить покликання на те, що судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання.

Даних про те, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 перебувають будь-які особи, зокрема, мати, яка потребує сторонньої допомоги, матеріали кримінального провадження не містять.
Колегія суддів не бере до уваги апеляційні доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не переховувався від суду, та не знав про судові засідання, оскільки перебував у м.Києві на роботі.
Згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_7 достеменно знав про розгляд кримінального провадження щодо нього Городоцьким районним судом Львівської області і на початку судового провадження з`являвся у судові засідання.
Ухвалою Городоцького районного суду м.Львова від 12.09.2018р. ОСОБА_7 , за його безпосередньою участю у підготовчому судовому засіданні, було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України (а.с. 34-36). Обраний обвинуваченому даний запобіжний захід було продовжено ухвалою місцевого суду від 09.11.2018р. із встановленням заборони залишати житло з 20 год. до 08 год. (а.с. 55 -56).
Отримавши повідомлення з Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області про те, що ОСОБА_7 покинув місце проживання та місцеперебування його не відоме, місцевий суд свої ухвалою від 27.12.2018р. оголосив обвинуваченого ОСОБА_7 у розшук (а.с. 80-81).
При цьому, матеріалами справи спростовано твердження захисника про те, що ОСОБА_7 добровільно з`явився в суд. Так, згідно наявного у матеріалах справи рапорту інспектора НП від 19.10.2021р. ОСОБА_7 був виявлений працівниками поліції (а.с 116).
Наведені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про умисне порушення обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, з метою переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що обране ОСОБА_7 покарання у межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення у повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, і таке на переконання колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.
Колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, зокрема, у виді штрафу, як просить сторона захисту.
При обранні ОСОБА_7 остаточного покарання місцевий суд правильно застосував положення ст.71 КК України.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку та пом`якшення обраного ОСОБА_7 покарання, а відтак така не підлягає до задоволення.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність чи порушень вимог кримінального процесуального закону, що мало б наслідком скасування або зміни судового рішення.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Городоцького районного суду Львівської області від 17 листопада 2021 року відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: