Провадження № 274/2248/22
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/526/22

І м е н е м У к р а ї н и
27.07.22 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/2248/22 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Хмельове Бердичівського району Житомирської області, громадянки України, з початковою загальною середньою освітою, незаміжньої, працює неофіційно, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ст. 389-2 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченої . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2021 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у виді 150 годин суспільно корисних робіт.

21 жовтня 2021 року ОСОБА_3 був направлений виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 01.11.21. У зв`язку з неявкою порушниці повторно викликана ОСОБА_3 на 11.11.21 (за викликом не з`явилася без поважних причин).

17 листопада 2021 року працівниками Бердичівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області було здійснено перевірку за місцем проживання правопорушниці ОСОБА_3 , в ході якої останній було роз`яснено права та обов`язки, пов`язані з відбуванням адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, а також попереджено про те, що у разі ухилення від відбування суспільно корисних робіт вона підлягатиме притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а у разі злісного ухилення від відбування суспільно корисних робіт - до кримінальної відповідальності за ст. 389-2 КК України, складено довідку про проведення бесіди, анкету та видано направлення до Гришковецької селищної ради Бердичівського району, що за адресою: сел. Гришківці, вул. Червоний промінь 4, згідно з яким ОСОБА_3 повинна була приступити до відбування суспільно корисних робіт не пізніше 19 листопада 2021 року.

18 листопада 2021 року з Гришковецької селищної ради до уповноваженого органу з питань пробації надійшли матеріали щодо залучення до відбуття адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт громадянки ОСОБА_3 : розпорядження про прийняття на відпрацювання суспільно корисних робіт, перелік об`єктів та графік виходу на роботу, згідно з яким ОСОБА_3 мала приступити до відбуття стягнення з 19 листопада 2021 року.

В період часу з 19 листопада 2021 року до 15 грудня 2021 року ОСОБА_3 з`явилась тільки 29.11.21, 30.11.21, 01.12.21, 02.12.21, 03.12.21. Іншого жодного дня відповідно до затвердженого графіку не прибула на відпрацювання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт до робіт на території Половецького старостинського округу Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області. У зв`язку з чим 22 грудня 2021 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт Бердичівським міськрайонним судом ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді двох діб адміністративного арешту.

15 квітня 2022 року на адресу Бердичівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області надійшла інформація з Ізолятора тимчасового тримання № 3 (сел. Попільня) ГУНП у Житомирській області, згідно з якою ОСОБА_3 дійсно відбула адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 2 (дві) доби в період з 12.04.22 до 14.04.22.

19 квітня 2022 року ОСОБА_3 повторно було видано направлення до Гришковецької селищної ради Бердичівського району, що за адресою: сел. Гришківці, вул. Червоний промінь 4, відповідно до якого вона повинна приступити до відпрацювання суспільно корисних робіт не пізніше 21 квітня 2022 року.

19 квітня 2022 року з Гришковецької селищної ради до уповноваженого органу питань пробації надійшли матеріали щодо залучення до відбуття адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт громадянки ОСОБА_3 : розпорядження про прийняття на відпрацювання суспільно корисних робіт, перелік об`єктів та графік виходу на роботу, згідно з яким ОСОБА_3 мала приступити до відбуття стягнення з 21 квітня 2022 року.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що повинна дотримуватись встановленого законодавством порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, після притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП продовжила ухилятися від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт 21.04.22, 22.04.22, 25.04.22, 26.04.22, 27.04.22, 28.04.22, що виразилось у неприбутті до місця виконання адміністративного стягнення, чим злісно ухилялася від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ст. 389-2 КК України - злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

19 травня 2022 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 389-2 КК України та узгоджують покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на неї судом.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389-2 КК України є нетяжким злочином, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (13.05.22) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність (ст. 389-2 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваною винуватості у вчиненні проступку, зазначено узгоджене покарання та згоду обвинуваченої на призначення покарання зі звільненням від його відбування, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваною є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_3 заявила, що вона цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Прокурор, захисник, обвинувачена ОСОБА_3 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачена вказала, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування, підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 травня 2022 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389-2 КК України, та призначивши їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченою, її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1