Справа № 145/1195/22
Провадження №11-кп/801/1116/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.10.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на шістдесят днів до 16.12.2022.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.10.2022 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Захисник вважає, що судове рішення не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості, винесене в результаті неправильної оцінки фактичних обставин справи. Вказує на можливість застосування його підзахисному менш суворого запобіжного заходу. Переконаний, що заявлені прокурором ризики не доведені. Вказує на наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити судове рішення без змін, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000220 від 19.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливав 20.10.2022.
До закінчення строку запобіжного заходу прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом першої інстанції постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції зважив на те, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розгляд справи не розпочато, не допитані свідки та потерпілі, не досліджені письмові докази.
Також судом заслухано думку потерпілої та її представника, які підтримали клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Судом першої інстанції належним чином обґрунтовано, що інший запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, уникнути відповідальності, можливості тиску обвинуваченого на свідків чи потерпілих.
За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційний скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.10.2022 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4