Справа № 362/1551/21
Провадження № 1-кп/362/275/22
ВИРОК

Іменем України

29.04.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

обвинуваченого ОСОБА_9 ;

захисників: адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області у залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000106 від 28.01.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
28.01.2021 в обідній час ОСОБА_9 на відрізку автодороги у с. Тростинка с. Саливонки Васильківського району (станом на тоді) Київської області, у лісосмузі, за невстановлених у ході досудового розслідування обставин умисно незаконно придбав з метою збуту речовину фіолетового кольору у двох полімерних пакетах чорного кольору і речовину світло-блакитного кольору у двох полімерних пакетах чорного кольору, що були поміщені в чорну спортивну сумку. Цю сумку обвинувачений поклав на зберігання до автомобіля чорного кольору марки «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 (далі можливо автомобіль).

Зазначеними діями ОСОБА_9 порушив порядок обігу наркотичних засобів, установлений ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Цього ж дня в період з 15:34 год. по 15:44 год. у ході проведення невідкладного обшуку автомобіля на вказаному відрізку дороги с. Тростинкас. Саливонки. Васильківського району Київської області виявлено та вилучено два полімерних пакети чорного кольору з речовиною фіолетового кольору та два полімерних пакети чорного кольору з речовиною світло-блакитного кольору.

Згідно з висновком експерта СЕ-19/111-21/4286-МРВ від 29.01.2021 надані на дослідження кристалоподібна речовина блакитного кольору, що знаходиться в двох пакетах, та кристалоподібна речовина фіолетового кольору, що знаходиться у двох пакетах, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою PVP у речовинах - 4205,3 грама.

Так, вищезазначена речовина з вказаною масою є психотропною речовиною «PVP» у особливо великому розмірі відповідно до таблиці розмірів «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться в незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000.

ІІ. Позиція сторони захисту
Доводи сторони захисту про недопустимість доказів, а також про неможливість їх використання для підтвердження пред`явленого обвинувачення зводяться до такого:
1. відсутність у прокурора повноважень щодо здійснення процесуального керівництва під час досудового розслідування цього кримінального провадження у зв`язку з реорганізацією органу прокуратури та незаконність вручення ОСОБА_9 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (том 3, а.к.п. 69-73);

2. порушення процедури відкриття доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, встановленої ст. 290 КПК України - сторона обвинувачення не надала стороні захисту доступу до речових доказів, які були предметом дослідження при здійсненні огляду та проведенні експертизи, що тягне недопустимість і речових доказів,і похідних від них засобів доказування;

3. порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення обшуку належного ОСОБА_9 автомобіля на вказаному відрізку автодороги(том 2, а.к.п. 49-52):

- фактичний обшук автомобіля здійснено не уповноваженою на те особою інспектором ОСОБА_13 усупереч вимогам ч. 3 ст. 233 КПК України;

- незазначення у протоколі обшуку ваги пакетів і відсутність повної інформації щодо способу опечатування (відповідних надписів, бірок і підписів учасників обшуку);

- розбіжність нумерації спецпакету з вилученою і упакованою під час обшуку сумкою чорного кольору у протоколі обшуку від 28.01.2021 і ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку від 01.02.2021 INZ4837887 та INZ4057807 відповідно;
- відсутність у протоколі обшуку ідентифікуючих ознак камери, на яку проводилась відеофіксація слідчої дії;

- віднесення слідчим речовини до наркотичного засобу PVP за результатами обшуку, зазначення цієї інформації у протоколі слідчої дії і внесення її в ЄРДР до встановлення виду й назви речовини на підставі висновку експерта;

- у проведенні обшуку брали участь як поняті працівники поліції;

- клопотання про надання дозволу на проведення обшуку надійшло до Васильківського міськрайонного суду Київської області поза межами законодавчо визначених строків: фактично обшук проведено 28.01.2021, а клопотання про надання дозволу на його проведення надійшло до суду 01.02.2021;

- зазначене вище клопотання слідчий направив через службу доставки компанію «Нова пошта» не на адресу Васильківського міськрайонного суду Київської області, а приватній особі ОСОБА_14 .

4. недопустимість як доказів даних висновку експерта № СЕ-19/111-21/4286-МРВ від 29.01.2021 згідно з доктриною «плодів отруєного дерева», оскільки вони одержані в результаті дослідження предметів, вилучених з істотними порушеннями вимог КПК України, які, крім цього, не відкривалися як докази стороні захисту в порядку ст. 290 КПК (т 2, а.к.п. 53-58);

5. психотропні речовини, на відміну від решти вилучених речей, не визнано речовими доказами, водночас їх направлено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів;

6. недопустимість як доказу протоколу огляду від 30.01.2021 речового доказу телефону «Miui Global 12.0.3» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; ІМЕІ: НОМЕР_5 , з огляду на з-поміж іншого порушення працівником поліції процесуальних вимог щодо оформлення цього протоколу, вчинення маніпуляцій для спотворення наявної у телефоні інформації, фальсифікації доказів, що лягли у обвинувачення ОСОБА_9 , порушення таємниці спілкування останнього, ненадання доступу до речових доказів у кримінальному провадженні, порушення обвинуваченого права на захист, а також вилучення цього телефону у нього під час затримання, яке у подальшому було визнано незаконним слідчим суддею (т 2, а.к.п. 86- 88, т 4, а.к.п. 56-64)

ІІІ. Розгляд судом клопотань учасників кримінального провадження під час судового провадження
За клопотанням сторони захисту:
-прийнято заперечення на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2021 по справі № 362/599/21 про надання дозволу на проведення обшуку на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, автомобіля марки «Nissan Almera» чорного кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ;

-витребувано матеріали справи № 362/599/21 за результатом розгляду судом клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 , погодженого з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Київської області ОСОБА_6 , про надання дозволу на проведення обшуку;

-задоволено клопотання про допит як свідка (на той час) старшого слідчого слідчого відділення Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 ;

-зобов`язано прокурора долучити до матеріалів кримінального провадження ряд процесуальних рішень, що приймалися на стадії досудового розслідування;

-долучено копію ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2021 про визнання затримання ОСОБА_9 28.01.2021 таким, що не відповідає вимогам ст. 208 КПК України;

-долучено ряд адвокатських запитів сторони захисту та відповідей на них щодо працевлаштування ОСОБА_14 у Васильківському міськрайонному суді Київської області;

-задоволено клопотання про зобов`язання прокурора надати у судове засідання речові докази, з-поміж інших, вищезазначену психотропну речовину для їх огляду у судовому засіданні;

-долучено копію протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів, речових доказів) досудового розслідування із відміткою сторони захисту про конкретизацію, з якими документами ознайомлено;

-10.08.2021 задоволено клопотання про привід свідків, а також за клопотанням сторони захисту 13.09.2021 вирішено здійснити повторний привід свідків. Крім цього, 13.09.2021 суд ухвалою з дотриманням положень ч. 2 ст. 144 КПК України за власною ініціативою наклав грошове стягнення на викликаного як свідка слідчого ОСОБА_15 за його неявки за викликом до суду; задоволено клопотання про неможливість допиту заявленого прокурором свідка ОСОБА_16 - працівника канцелярії суду, яка здійснює реєстрацію вхідної документації, щодо обставин надходження до суду клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, яке, на думку сторони захисту, отримано судому позапроцесуальний спосіб. Неможливість допиту свідка сторона захисту обґрунтувала тим, що дана особа була присутня в залі суду в момент відкриття цього судового засідання, відразу після чого сторона захисту заявила відвід судді;

-у ході судового розгляду вирішено клопотання про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення ОСОБА_9 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України. 14.02.2022 судом постановлено ухвалу за результатами розгляду цього клопотання;

-прийнято клопотання про надання правової оцінки та винесення окремої ухвали щодо дій слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_17 , а також направлення відносно нього матеріалів (окремої ухвали) в Державне бюро розслідувань для вирішення питання про відкриття щодо нього кримінального провадження за ознаками ч. 2 ст. 366 КК України.

За клопотанням сторони обвинувачення:
-надіслано запити до голови Васильківського міськрайонного суду та до ТОВ «Нова Пошта» щодо деталізації руху поштового відправлення № 0794 (клопотання про проведення обшуку) з моменту реєстрації його у відділенні вказаної служби доставки до надходження до суду.

-за клопотанням слідчого ОСОБА_15 судом на підставі ч. 2 ст. 147 КПК України скасовано ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин та їх оцінка
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав і дав такі показання. 28.01.2021 мав намір відвідати притулок для собак, щоб забрати собі тварину. Їхав по зазначеній у обвинувальному акті автодорозі у напрямку м. Біла Церква Київської області. На шляху у нього розрядилася батарея у мобільному телефоні і він зупинився на обочині автодороги, щоб «підзарядити» телефон. Була заметіль. Коли зупинився, то помітив попереду свого автомобіля інший автомобіль чорного кольору, з якого вийшов невідомий йому чоловік у капюшоні із спортивною сумкою чорного кольору. Чоловік попрямував до лісосмуги, кинув сумку під дерево, повернувся до свого автомобіля, швидко сів у транспортний засіб і поїхав з місця. Він, ОСОБА_9 зацікавився вмістом сумки, бо припустив, що там щось заборонене. Попрямував до місця, де незнайомець залишив сумку. Коли наблизився до того місця, то під`їхали поліцейські, які швидко підбігли до нього. До сумки не торкався. На запитання інспекторів що там робить, з переляку повідомив, що викидав сміття. Також намагався їм розповісти як все було насправді, що сумка не його, однак почутим не був. Відразу пред`явив працівникам поліції документи: паспорт і посвідчення водія, які були при ньому. Після цього всі разом попрямували до його, ОСОБА_9 , автомобіля. Інспектор Д. Уфімцев наказав йому забрати сумку, він відмовився і тоді працівник поліції забрав з-під дерева ту сумку та відніс до правого заднього колеса його, ОСОБА_9 , автомобіля. Після цього відкрив її та розірвав наявні всередині пакети. Всі побачили, що там була речовина, яка схожа на морську сіль. Після цього він, ОСОБА_9 , вийняв зі свого автомобіля свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, пред`явив працівникам поліції. Потім інспектори на нього одягли кайданки, обшукали, забрали все, що було «при ньому», у тому числі мобільний телефон і посадили на переднє сидіння службового автомобіля. Спочатку службовий автомобіль знаходився на іншій стороні автодороги, а потім працівники поліції переїхали і стали позаду його, ОСОБА_9 , транспортного засобу. Сумка залишилася біля його автомобіля. Поліцейські постійно комусь телефонували, а потім запропонували сказати, що нібито це його сумка, яку за винагороду мав кудись відвезти. Він злякався. Трохи згодом на місце події приїхав чоловік (пізніше дізнався, що то дільничний інспектор поліції), який привіз туди понятих, а потім прибула слідчо-оперативна група і захисник. Останній йому сказав, щоб він мовчав для своєї ж безпеки. Вважає, що адвокат «був за одне з поліцейськими». Після приїзду слідчо-оперативної групи почали проводити обшук автомобіля і тоді він помітив, що та сумка уже була у салоні його транспортного засобу на задньому сидінні, а у автомобілі був безлад. Слідчі дії знімали на відеокамеру, однак не з першого разу їм це вдалося, оскільки то у нього, ОСОБА_9 , дзвонив телефон, то були інші перешкоди. Також поліцейські просили його вказати, який на мобільному телефоні пін-код, однак він мовчав. Наголосив, що на місці події були присутні більше осіб, ніж зазначено у оформлених після проведення слідчих дій документах, а також чув розмову слідчого, який сказав, що сумці виявили PVP, хоча експерта на місці події не було. Пояснив, що у його автомобілі відеореєстора не було, однак припустив, що цей прилад був у службовому автомобілі, який, на його думку, працівники поліції спеціально припаркували таким чином, що не охоплювалося місце події. Також вважає, що у поліцейських працювала бодікамера. Після завершення слідчих дій його відвезли до відділення поліції.

Версію ОСОБА_9 щодо розвитку подій за вищезазначених обставин суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності за даним кримінальним правопорушенням, оскільки вона не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду цього кримінального провадження на основі змагальності, диспозитивності тощо.

Зокрема, незважаючи на невизнання ОСОБА_18 винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за наведених в обвинувальному акті обставин, на думку суду, вона підтверджується сукупністю інших доказів, які суд безпосередньо сприймав і досліджував у судовому засіданні з дотриманням вимог ст. ст. 352, 357359 КПК України показаннями свідків, відомостями, одержаними внаслідок проведення слідчих дій і результатами експертних досліджень.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надав показання про обставини виявлення й вилучення предмета злочину. Зокрема, як зазначив свідок, 28.01.2021 вони з напарником проїжджали на вищезазначеному відрізку автодороги. Стояла холодна погода, була заметіль. Помітили чоловіка з сумкою, який рухався на протилежній стороні автодороги з лісосмуги до узбіччя, де знаходився автомобіль чорного кольору. Це здалося їм підозрілим, оскільки даний відрізок дороги знаходиться за межами населеного пункту, місце нелюдне, а погодні умови були несприятливі для прогулянок. Вирішили перевірити цей факт і побачили, як той чоловік відчинив двері чорного автомобіля і на заднє сидіння поклав дорожню сумку. Почали запитувати, чим він займався у лісосмузі. Він відповів що викидав сміття. Їм видалося дивною така відповідь, оскільки бачили, як до автомобіля чоловік ішов з сумкою на плечі. Попросили пред`явити документи. Він, не заперечуючи, показав їм необхідні документи, попередньо їх вийнявши з «бардачка» автомобіля і викинувши звідти всі інші документи та речі. Потім попросили показати вміст автомобіля, і він відкрив задні двері транспортного засобу. Там була спортивна сумка чорного кольору, з якою чоловік прямував з лісосмуги. Оскільки вона була відкрита, поліцейські помітили там «надірвані» пакети чорного кольору. Чітко було видно вміст цих пакетів - речовина, схожа на морську сіль. На їх запитання ОСОБА_18 відповів, що незнайома особа попросила його відвезти цю сумку у напрямку м. Києва, вміст сумки йому невідомий. Поводив себе знервовано. Оскільки у них виникла підозра, що дані речовини є забороненими, то викликали слідчо-оперативну групу, а ОСОБА_9 затримали до її прибуття. Через те, що знаходились на відкритому просторі і побоювалися за свою безпеку, одягнули на ОСОБА_9 кайданки. Після приїзду слідчо-оперативної групи перебували неподалік і охороняли місце події.

Допитаний у ході судового розгляду свідок ОСОБА_20 підтвердив зазначені вище обставини. При цьому показав, що разом із колегою ОСОБА_19 вони поверталися з виклику. Назустріч їм на протилежному боці дороги рухався чоловік з дорожньою сумкою на плечі, прямуючи в напрямку припаркованого неподалік автомобіля чорного кольору. Коли до чоловіка підійшли, він уже поклав сумку на заднє сидіння транспортного засобу. На їх запитання, чим займався у лісосмузі відповів, що викидав сміття. Це видалося їм дивним, бо навпаки, чоловік до автомобіля прийшов із сумкою. На їх запитання щодо вмісту сумки відповів, що це не його речі, а за плату 200 доларів США має лише доставити багаж до міста Києва. Відповідаючи на запитання, чоловік нервував, пропонував витрусити вміст сумки і казав, що в нього хвора матір і йому ці неприємності не потрібні. Свідок запам`ятав, що сумка була відкритою, там були пакети чорного кольору, деякі з них розірвані. Вмістом цих пакетів була дивна речовина, яка відразу ж викликала у них підозру. Подзвонив на лінію 102, повідомив про цей факт. Викликав слідчо-оперативну групу. Наголосив, що то безлюдне місце, побоювався за свою безпеку, тому до приїзду слідчого одягнув на ОСОБА_9 кайданки. Під час проведення слідчих дій вони з напарником перебували неподалік, здійснюючи охорону місця події.

Допитаний як свідок старший слідчий слідчого відділення Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі СВ Васильківського ВП) (на той час) ОСОБА_15 у судовому засіданні повідомив обставини проведення слідчих дій, у результаті яких одержано докази обвинувачення. Як пояснив свідок, під час перебування його на добовому чергуванні 28.01.2021 на лінію «102» надійшло повідомлення про виявлення на автодорозі патрульними поліцейськими особи, яка має при собі сумку з невідомою речовиною, зовні схожою на наркотичну. Він вніс відомості до ЄРДР та невідкладно вибув у складі слідчо-оперативної групи на місце події. Після прибуття, за участі захисника і понятих, оформив протокол затримання ОСОБА_18 , у ході якого вилучено документи (паспорт громадянина України, технічний паспорт, посвідчення водія) та мобільний телефон. Зауважив, що при проведенні слідчої дії мобільний телефон знаходився у ОСОБА_9 й останньому під час затримання надійшов вхідний дзвінок. Тоді ОСОБА_18 передав телефон своєму захиснику, щоб той відхилив дзвінок, після чого адвокат повернув гаджет затриманому.

Слідчий провів обшук його автомобіля, на задньому сидінні якого було виявлено чорну спортивну сумку з чотирма чорними пакетами, два з яких були розірвані. Маючи значний досвід розслідування злочинів, предметом яких є наркотичні засоби або психотропні речовини, свідок за зовнішніми ознаками виявленої в сумці речовини припустив, що вона може бути психотропною - A-PVP. Всі чотири пакети з цією речовиною були упаковані у два спецпакети, спортивну сумку чорну кольору упакували у інший спецпакет. Документи і мобільний телефон відповідно також упакували у два різних спецпакети. Всі спецпакети були опечатані належним чином і підписані учасниками слідчої дії. Наступного дня два спецпакети з вилученою речовиною слідчий направив на експертизу.

ОСОБА_15 наголосив, що слідчі дії проводилися за участю понятих і захисника та фіксувалися за допомогою відеозапису. Ні у вказаних учасників, ні у ОСОБА_18 будь-яких зауважень не було. Останній поводився дещо знервовано. Розповідав, що сумка йому не належить, а він мав лише її перевезти за винагороду 200 доларів США. Зокрема, ОСОБА_18 зазначав, що йому надійшла на телефон геолокація місця знаходження сумки, а в подальшому невідомі особи мали вказати пункт призначення для доставки її в місто Київ.

Слідчий показав, що в подальшому звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку. Оскільки канцелярія суду приймає відповідні документи до обіднього часу, 29.01.2021 через службу доставки «Нова пошта» направив вищевказані клопотання, зазначивши реквізити отримувача - адресу суду і номер мобільного телефону працівника канцелярії ОСОБА_16 , яка здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції. Спрямував свідок до суду і два клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_9 і провів огляд речових доказів - документів і мобільного телефону, отримавши до нього доступ через відсутність коду допуску.

Крім цього, свідок ОСОБА_15 зауважив, що у порядку ст. 290 КПК України стороні захисту було відкрито матеріали досудового розслідування, у результаті чого вона ознайомилася із усіма наявними в цих матеріалах документами. Що стосується психотропної речовини як речових доказів, що перебували у кімнаті їх зберігання, то сторона захисту не виявила бажання знайомитися з нею, достовірно знаючи про існування й місцезнаходження зазначених доказів. Слідчий наголосив, що він зобов`язаний відкрити всі докази стороні захисту, що і зробив, однак не наділений повноваженнями примушувати підозрюваного й захисника знайомитися з такими доказами.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 повідомили суду обставини своєї участі як понятих у двох слідчих діях - затриманні ОСОБА_18 та обшуку його автомобіля 28.01.2021. Обидва свідка підтвердили факти роз`яснення їм процесуальних прав, у тому числі робити зауваження, участі у слідчих діях захисника, фіксування затримання й обшуку за допомогою відеозапису, а також відсутності в них і інших учасників слідчих дій будь-яких зауважень щодо порядку їх проведення .

Зокрема, ОСОБА_21 пояснив суду, що коли вони з товаришем ОСОБА_22 проїжджали по автодорозі, їх зупинили працівники поліції й попросили взяти участь у слідчих діях як понятих. Вони погодилися і деякий час на узбіччі очікували прибуття слідчо-оперативної групи. ОСОБА_18 перебував у службовому автомобілі патрульних поліцейських, час від часу виходячи покурити. Автомобіль чорного кольору постійно знаходився у полі зору свідка, ніхто до нього не підходив. Бачив в автомобілі чорного кольору на задньому сидінні чорну сумку з чотирма чорними пакетами. Ті пакети, в яких була схожа на кристали речовина, слідчий у подальшому упакував в інші пакети.

Свідок ОСОБА_22 дав суду аналогічні показання. Пояснив, що до початку слідчих дій ОСОБА_18 близько 15 хв. спілкувався із захисником, який попередньо представився. Свідок стверджував, що до приїзду слідчо-оперативної групи до автомобіля чорного кольору ніхто не підходив. Потім слідчий виявив у цьому автомобілі спортивну сумку, де були чотири пакети з невідомою свідку речовиною. Потім цю речовину слідчий спакував до інших пакетів, які вони з ОСОБА_21 підписали. Розповів свідок і про те, що у ході проведення обшуку ОСОБА_18 дещо нервував і пояснював, що сумка не його, він мав її тільки перевезти до міста Києва за винагороду.

За результатами судового розгляду встановлено, що і ОСОБА_21 , і ОСОБА_22 не є та ніколи не були працівниками правоохоронних органів і як поняті залучалися вперше

У ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б відповідно до критеріїв, передбачених ст. ст. 87, 96 КПК України, ставили під сумнів достовірність показань допитаних свідків, у тому числі могли свідчити про обмову ними обвинуваченого, і тягнули недопустимість відповідних свідчень як доказів.

Показання свідків, надані під час судового розгляду, не містять суперечностей. доповнюють один одного і узгоджуються з іншими доказами даними документів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні за участю сторін.

Зокрема, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.01.2021 в цей день до Васильківського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП Д. Юфімцева про затримання 28.01.2021 о 15:50 на автодорозі в с. Тростинка Васильківського району Київської області ОСОБА_9 за підозрою у зберіганні наркотичних засобів. Перебуваючи в полі зору працівників поліції, обвинувачений з лісосмуги поруч з дорогою дістав сумку з речовинами, за зовнішніми ознаками схожими на наркотичний засіб A-PVP, помістив до багажника свого авто «Nіssan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та намагався втекти з місця вчинення злочину(том 1, а. к. п. 196, 197) ;

За даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28.01.2021 ОСОБА_9 було затримано у присутності двох понятих 28.01.2021 о 14:59. Під час обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «Ксіомі» чорного кольору, який поміщено до спецпакету № INZ 2027807; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , яке поміщено до спецпакету № INZ2027814, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , який поміщено до спецпакету № INZ 2027814, та технічний паспорт № НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету № INZ 2027814. Жодних зауважень від учасників слідчої дії, в тому числі самого обвинуваченого, не надходило (том 1, а.к.п. 198-201);

На додатку до вказаного протоколу відеозаписі зафіксовано аналогічний наведеному в письмовому документі перебіг процесуальної дії затримання й особистий обшук ОСОБА_9 у присутності захисника та двох понятих (том 1, а.к.п. 202).

Згідно з протоколом виконання положень Європейської конвенції про запобігання катуванням чи нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню, ратифікованої Законом України № 33/97-ВР від 24.01.97 від 28.01.2021, яким ОСОБА_9 відповідями на поставлені запитання підтвердив і засвідчив власним підписом відсутність порушень цієї Конвенції при його затриманні ( том 1, а.к.п. 203).

Відповідно до протоколу обшуку від 28.01.2021 у ході обшуку автомобіля марки «Nіssan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, проведеного на відрізку дороги с. Тростинка с. Саливонки Васильківського району Київської області у присутності понятих і захисника, на задньому сидінні транспортного засобу виявлено та вилучено: два целофанових пакети чорного кольору з речовиною фіолетового кольору, зовні схожою на наркотичний засіб A-PVP, які вилучено та поміщено до спецпакету № 7299252; два целофанові пакети чорного кольору з речовиною світло-блакитного кольору, зовні схожою на наркотичний засіб A-PVP, яку поміщено до спецпакету № 7299226; автомобіль марки «Nіssan Almera» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; спортивну сумку чорного кольору, яку поміщено до спецпакету № INZ 4837887. Жодних зауважень від учасників обшуку, в тому числі обвинуваченого та захисника не надходило (том 1, а.к.п.204-206).

На додатку до наведеного протоколу відеозаписі зафіксовано аналогічний хід і результати слідчої дії обшуку автомобіля «Nіssan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, проведеного 28.01.2021 з 15:34 год. по 15:44 год. на відрізку а/д «с. Тростинка с. Саливонки», виявлення, вилучення й упакування зазначених вище речей у присутності ОСОБА_9 , захисника та двох понятих (том 1, а.к.п. 207).

Зазначену процесуальну дію було санкціоновано після її проведення на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2021 про надання слідчому СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_15 дозволу на проведення обшуку на, автомобіля марки «Nissan Almera» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який знаходився на відрізку автодороги с. Тростинка с. Саливонки, Васильківського району Київської області відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою отримання доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин у великих розмірах з метою збуту (том 1, а.к.п. 217-220).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/4286-МРВ від 29.01.2021 з ілюстративною таблицею, надані на дослідження кристалоподібна речовина блакитного кольору, що знаходилась у двох пакетах, і кристалоподібна речовина фіолетового кольору, що знаходиться у двох пакетах, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. Надані на дослідження кристалоподібна речовина блакитного кольору, що знаходилась у двох пакетах, кристалоподібна речовина фіолетового кольору, що знаходиться у двох пакетах, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у речовині блакитного кольору становить 2283,3 грама. Маса PVP (1-феніл 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у речовині фіолетового кольору становить 1922,0 грама. Загальна маса PVP (1-феніл 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у речовинах складає 4205,3 грам. Для проведення експертизи до експертної установи надійшло два спец пакети № 7299226 та 7299252 в опечатаному вигляді з кристалоподібною речовиною, наявні підписи понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Після проведення експертизи об`єкти дослідження та первинні пакування запаковано один спеціальний пакет № ЕХР0468650 та разом з висновком експерта повернуто ініціатору призначення експертизи (том 1, а.к.п.210-216);

Крім цього, в судовому засіданні був оголошений і досліджений протокол огляду речового доказу телефона «Miui Global 12.0.3» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; ІМЕІ: НОМЕР_5 ; з сім-картою мобільного оператора «Київстар» та «Lycamobile», з фототаблицею (том 1 а.к.п. 231-250, том 2 а.к.п 1-16), в якому зафіксовано наявність серед збережених у пам`яті телефону файлів низки зображень, у тому числі з сипучою речовиною на вагах. У ході дослідження цих відомостей сторона захисту зауважила про їх недопустимість як доказів з підстав, наведених вище. Водночас суд розцінює дані цього протоколу як неналежні докази, оскільки вони не містять інформації, що стосується предмета доказування факту і конкретних обставин кримінального правопорушення, поставленого ОСОБА_9 за провину. Адже одержання і зберігання особою певної інформації, навіть щодо заборонених речовин і предметів, не може підтверджувати чи спростовувати вчинення або намір вчинити злочин у сфері незаконного обігу цих об`єктів.

Отже, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні обставин кримінального правопорушення, враховуючи розмір психотропної речовини, спосіб пакування та розфасування, поведінку ОСОБА_9 , відсутність відомостей, що останній вживає наркотичні засоби або психотропну речовину, суд вважає інші досліджені в судовому засіданні докази належними, допустимими, достовірними і у своїй сукупності та взаємозв`язку достатніми для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні і зберіганні психотропної речовини з метою збуту в особливо великих розмірах, поза розумним сумнівом.

IV. Оцінка доводів сторони захисту
Щодо відсутності у прокурора процесуальних повноважень щодо здійснення процесуального керівництва під час досудового розслідування цього кримінального провадження у зв`язку з реорганізацією органу прокуратури та незаконність вручення ОСОБА_9 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Захисник ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про визнання недопустимими всіх доказів у кримінальному провадженні, що були зібрані під процесуальним керівництвом прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , вважаючи, що прокурор не мала законних повноважень у даному кримінальному провадженні. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що ОСОБА_6 на підставі відповідної постанови керівника органу прокуратури входила до складу групи прокурорів Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області, водночас у зв`язку з реорганізацією, проведеною на підставі наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 40, 15.03.2021, Києво-Святошинська прокуратура припинила своє існування, а Васильківський відділ увійшов до складу новоствореної Обухівської окружної прокуратури Київської області, проте матеріали, надані захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України, не містять постанови керівника цього органу про визначення нової групи прокурорів у кримінальному провадженні, і в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про винесення такої постанови не зазначено. З огляду на зазначене, на думку захисника, процесуальні рішення прокурора ОСОБА_6 від 25.03.2021 про погодження зміни раніше повідомленої підозри і доручення слідчому про закінчення досудового розслідування приймалися неуповноваженою особою, а відтак їх результати є недійсними. Виходячи з наведеного захисник вважає, що слідчий, котрий діяв на підставі вищевказаного доручення, також не набув повноважень на вчинення процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, а тому здійснював ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування за межами належної правової процедури. Таким чином, як стверджується у клопотанні, ОСОБА_9 не набув статусу обвинуваченого в установленому законом порядку, а жоден із доказів обвинувачення не може визнаватися допустимим, оскільки вони не відкривалися протилежній стороні в установлений ст. 290 КПК спосіб.

У ході судового розгляду прокурор надав ряд документів, які оголошено і досліджено у судовому засіданні:

-постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 28.01.2021, якою в.о. керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області визначив групу прокурорів, у тому числі старшого групи прокурорів прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_6 ;

-повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 29.01.2021 за ч. 3 ст. 307 КПК України, погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_6 ;

-розписку про отримання ОСОБА_9 о 12:00 год. 29.01.2021 цієї підозри, яка була йому вручена поліцейським ОСОБА_23 ;

-розписку про отримання ОСОБА_9 о 13:57 год. 29.01.2021 цієї ж підозри, яка була йому вручена старшим слідчим ОСОБА_24 ;

-копію наказу керівника Київської обласної прокуратури № 179к від 12.03.2021 про переведення прокурора ОСОБА_6 з посади прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на посаду прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області (том 1, а.к.п. 129, а.к.п. 128);

-копію постанови керівника Обухівської окружної прокуратури від 22.03.2021 про зміну групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, якою до складу групи включено прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 ;

-повідомлення ОСОБА_9 про зміну раніше повідомленої підозри від 25.03.2021 за ч. 3 ст. 307 КПК України, погоджене з прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , яку він отримав від старшого слідчого ОСОБА_15 о 12:08 год. 25.03.2021;

-доручення прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 слідчому СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 25.03.2021.

Крім того, судом досліджено долучену за клопотанням сторони захисту до матеріалів кримінального провадження копію ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2021 про визнання затримання ОСОБА_9 28.01.2021 таким, що не відповідає вимогам ст. 208 КПК України.

Разом з тим, суд дослідив і долучену прокурором ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2021 про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Дослідивши вищезазначені документи, суд встановив таку хронологію подій.

Так, 28.01.2021 у даному кримінальному провадженні керівником Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області визначено групу прокурорів, у тому числі старшого групи прокурорів прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_6 . Даний факт стороною захисту не оспорюється.

Наступного дня, 29.01.2021, ОСОБА_9 двічі було вручено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України у незаконному придбанні, зберіганні і перевезенні психотропної речовини в особливо великому розмірі з метою збуту, погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_6 : о 12:00 год. - поліцейським ОСОБА_25 , а о 13:57 год. - старшим слідчим ОСОБА_15 ;

30.01.2021 слідчий суддя задовольнив клопотання сторони захисту, визнавши незаконним затримання ОСОБА_9 28.01.2021 через порушення вимог ст. 278 КПК України вручення письмового повідомлення про підозру пізніше як через двадцять чотири години з моменту затримання. Зокрема, даною ухвалою суду констатовано, що письмове повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_9 29.01.2021 року о 12 год. 00 хв. (у межах двадцяти чотирьох годин з моменту його затримання 28.01.2021 о 12 год. 52 хв.), однак не уповноваженою на те особою не слідчим, а поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області сержантом поліції ОСОБА_26 . Інші питання даною ухвалою суду не вирішувалися.

Того ж дня 30.01.2021 ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави.

25.03.2021 ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 3 ст. 307 КК України шляхом виключення з переліку інкримінованих йому дій незаконного перевезення психотропної речовини. Повідомлення про зміну підозри було погоджене з прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , і копію цього документа слідчий ОСОБА_15 вручив підозрюваному та його захисникам 25.03.2021 о 12:08 год..

Того ж дня 25.03.2021 прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 доручила слідчому СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 повідомити ОСОБА_9 та його захисників про закінчення досудового розслідування й надати доступ до матеріалів досудового розслідування. На виконання цього доручення і вимог ст. 290 КПК України слідчий ОСОБА_15 25.03.2021 ознайомив підозрюваного та захисників з письмовими матеріалами кримінального провадження на 197 аркушах. Даний факт підтверджено протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів, речових доказів) досудового розслідування, який підозрювані та захисники підписали з окремими власними зауваженнями.

Доводи сторони захисту про те, що після реорганізації органу прокуратури 15.03.2021 прокурор ОСОБА_6 приймала у кримінальному провадженні процесуальні рішення за межами своїх законних повноважень, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

По-перше, постановою керівника Обухівської окружної прокуратури від 22.03.2021 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 знову було включено в цю групу вже у статусі прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, тобто структурного підрозділу новоствореного органу прокуратури.

Та обставина, що постанова від 22.03.2021 не відкривалася стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а була надана прокурором у підготовчому судовому засіданні 29.03.2021, не спростовує даних цього документа як доказів наявності у прокурора законних повноважень щодо процесуального керівництво у кримінальному провадженні.

Метою зобов`язання законодавцем слідчого, прокурора перед направленням справи до суду надати підозрюваному, захиснику доступ до матеріалів досудового розслідування є забезпечення сторони захисту достатніми часом і можливостями підготуватися до обстоювання власної позиції, будучи обізнаною зі змістом і обсягом доказів, які планує використати в суді протилежна сторона. Наведені законодавчі положення покликані не допустити ситуацій, коли б сторона обвинувачення приховувала від опонентів у судовому процесі певні засоби доказування аж до подання їх до суду, в результаті чого захист міг би зіткнутися з невиправданими труднощами у спростуванні цих даних у зв`язку з несподіваною зміною доказової бази. Адже зазначене могло би поставити сторони процесу в нерівні умови, призвести до порушення балансу їх прав і законних інтересів.

Постановою від 22.03.2021 прокурора ОСОБА_6 , котра раніше здійснювала процесуальне керівництво в цьому кримінальному провадженні, знову було включено до складу групи прокурорів у зв`язку з реорганізацією віднесенням структурного підрозділу, в якому ця службова особа обіймає посаду, до іншого органу прокуратури і зумовленою цим зміною назви посади. Відображені у згаданій постанові дані не стосується факту й обставин вчинення злочину, поставленого ОСОБА_9 за провину, а також законності джерел одержання доказів, використаних стороною обвинувачення в суді.

Водночас матеріали досудового розслідування, з якими ОСОБА_9 та його захисники були ознайомлені в порядку ст. 290 КПК України, містять постанову в.о. керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 28.01.2021 про включення ОСОБА_6 до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні і низку процесуальних рішень, прийнятих нею як до, так і після 15.03.2021. Відтак той факт, що прокурор ОСОБА_6 продовжувала здійснювати процесуальне керівництво у кримінальному провадженні після реорганізації органу прокуратури, не був для сторони захисту несподіваним. В разі виникнення сумнівів щодо юридичної підстави набуття ОСОБА_6 відповідних повноважень захисники, котрі є фахівцями в галузі права, мали можливість звернутися до слідчого, прокурора з клопотанням про надання додаткових документів.

Обґрунтування того, що ознайомлення підозрюваного й захисників зі змістом постанови від 22.03.2021 не під час виконання вимог ст. 290 КПК України, а у підготовчому судовому засіданні 29.03.2021 в будь-який спосіб обмежило чи могло обмежити сторону захисту в часі й можливостях підготовки своєї позиції щодо правової оцінки даного документа, захист не наводить і підстав для відповідного висновку суд не вбачає.

Кримінальний процесуальний закон не містить прямих норм, відповідно до яких сам по собі факт невнесення відомостей про прийняття у кримінальному провадженні певного рішення до реєстру матеріалів досудового розслідування нівелював би його юридичне значення. Встановлені в ході судового розгляду обставини не дають підстав для сумніву у винесенні постанови від 22.03.2021 уповноваженою службовою особою в установленому законом порядку і легітимності її правових наслідків.

Виходячи з наведеного відомості, що містяться у постанові від 22.03.2021 про зміну групи прокурорів, можуть бути використані як допустимі докази наявності у прокурора ОСОБА_6 повноважень процесуального керівника в даному кримінальному провадженні.

По-друге, згідно з вимогами ст. 37 КПК України прокурор здійснює повноваження у конкретному кримінальному провадженні з його початку і до завершення та визначається керівником органу прокуратури на підставі відповідного процесуального рішення. Зазначені повноваження можуть бути покладені на іншого прокурора лише за обставин, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, зокрема в разі неможливості їх здійснення раніше визначеним прокурором через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює участь вказаної особи у кримінальному провадженні. У виняткових випадках керівник органу прокуратури на підставі ч. 3 ст. 37 КПК України вправі прийняти аналогічне рішення в разі неефективного здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

У наведеній нормі процесуального права закріплено принцип персональної незмінності участі прокурора у кримінальному провадженні. Зміст даного принципу полягає в тому, що конкретно визначений прокурор, котрий здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, володіє найповнішою інформацією щодо обставин відповідного кримінального провадження й особисто відповідає за його результати, постійно й безперервно бере участь у справі аж до прийняття за її наслідками остаточного рішення. Виняток становлять лише випадки, прямо передбачені законом, які свідчать про фізичну чи юридичну неможливість продовження здійснення відповідних повноважень або неефективність їх реалізації раніше визначеним прокурором. Реорганізація органу прокуратури, що зумовила зміну його структури і назви посади прокурора, до таких випадків не належить, якщо виконання у кримінальному провадженні визначених у ст. 36 КПК України процесуальних функцій залишається в межах установленої законом компетенції зазначеної службової особи.

За наведених умов реорганізація не є обставиною, яка б зумовлювала втрату повноважень у кримінальному провадженні прокурором, раніше визначеним у порядку ч.1 ст. 37 КПК України, і необхідність винесення керівником органу прокуратури нової постанови про визначення такої групи або про зміну її складу.

Як видно з наданих стороною обвинувачення і досліджених у судовому засіданні документів, у результаті проведеної 15.03.2021 реорганізації Васильківський відділ, що раніше був структурним підрозділом Києво-Святошинської місцевої прокуратури, увійшов до складу новоствореного органу Обухівської окружної прокуратури Київської області. В цьому органі ОСОБА_6 зайняла посаду прокурора відділу, тобто аналогічну тій, яку вона обіймала у Києво-Святошинській місцевій прокуратурі. Відтак установлений законом зміст і обсяг компетенції цієї службової особи залишився незмінним. З огляду на викладене навіть у разі, якби постанова керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області від 22.03.2021 про зміну складу групи прокурорів не виносилася, зазначене не свідчило би про втрату прокурором ОСОБА_6 правового статусу прокурора процесуального керівника у даному кримінальному провадженні після реорганізації органу прокуратури.

Виходячи з наведеного суд доходить висновку, що всі процесуальні дії та рішення в даному кримінальному провадженні вчинені (прийняті) прокурором ОСОБА_6 в межах повноважень, установлених законом, і правових підстав для визнання недопустимими доказів, зібраних під її процесуальним керівництвом, не вбачає.

Правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, сформульований у постанові від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15, на який сторона захисту посилається в обґрунтування своєї позиції, не є релевантним обставинам цього кримінального провадження, оскільки у справі № 754/7061/15 матеріали досудового розслідування взагалі не містили постанови про визначення прокурора (групи прокурорів) у кримінальному провадженні.

Щодо доводів про порушення процедури відкриття доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, на підставі ст. 290 КПК України.
На предмет доводів сторони захисту про недопустимість речових доказів психотропної речовини PVP загальною масою у перерахунку у речовинах - 4205,3 грам, розфасованої у кілька пакетів, у зв`язку з порушенням процедури їх відкриття на підставі ст. 290 КПК України суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 25.03.2021 прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 прийняла рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та надав доручення слідчому СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_27 повідомити про це ОСОБА_9 та його захисників, а також надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування (т. 2, а.к.п. 112).

Цього ж дня на виконання доручення слідчий СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_28 повідомив ОСОБА_9 та його захисників, адвокатів ОСОБА_29 та ОСОБА_11 про завершення досудового розслідування та про право на доступ до матеріалів кримінального провадження (т. 2, а.к.п. 113).

Після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування 25.03.2021 ОСОБА_9 та його захисники - адвокати ОСОБА_29 та ОСОБА_11 , у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів, речових доказів) досудового розслідування засвідчили факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000106 від 28.01.2021, в одному томі на 197 арк. При цьому сторона захисту письмово зауважила про неотримання доступу до речових доказів.

Водночас під час судового провадження, на виконання встановленого судом порядку й обсягу дослідження доказів, у судове засідання 02.07.2021 прокурор доставив речові докази, в тому числі психотропні речовини. Однак у ході судового розгляду захисники ОСОБА_29 і ОСОБА_11 категорично відмовилися від огляду вказаних об`єктів, посилаючись на порушення слідчим вимог ч. 12 ст. 290 КПК України у зв`язку з невідкриттям їм речових доказів перед направленням справи до суду. Таку позицію сторони захисту зафіксовано на технічному записі судового процесу.

Оцінюючи правові наслідки невідкриття стороні захисту речових доказів, суд виходить з такого.

Відповідно до імперативної заборони, встановленої ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Водночас зміст поняття «відкриття матеріалів» розкрито у частинах 1 і 2 вказаної статті.

Як передбачено частиною 1 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий, за його дорученням, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням, відповідно до частини 2 цієї ж статті, зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Відтак процесуальним обов`язком слідчого, прокурора відкрити матеріали охоплюється інформування підозрюваного й захисника після закінчення досудового розслідування про наявність доказів, зібраних у ході слідства і наявних у розпорядженні сторони обвинувачення, й надання захисту реальної можливості завчасно ознайомитися з їх змістом, а не фактичне ознайомлення з ними за відсутності ініціативи протилежної сторони, а тим більше всупереч її волі. Зазначений підхід відображений у правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 08.06.2021 у справі №755/21771/15-к.

Адже у протилежному випадку в разі, якщо після надання доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваний, захисник не бажають скористатися відповідним правом, виконання вимог ст. 290 КПК України вимагало б від слідчого, прокурора примушування сторони захисту оглядати й досліджувати одержані засоби доказування. Зазначене очевидно виходило б за межі процесуальної компетенції сторони обвинувачення й суперечило б закріпленій у статті 26 цього Кодексу засаді диспозитивності, згідно з якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Метою адресованої законодавцем сторонам кримінального провадження вимоги відкривати протилежній стороні матеріали при направленні справи до суду є дотримання процесуального балансу сторін, принципу змагальності шляхом створення кожній із них належних умов і рівних можливостей для ефективного відстоювання своїх позицій з тим, щоб кожна сторона мала достатньо часу для підготовки своїх доводів на основі тих доказів, які будуть використовуватися протилежною стороною. Відповідний висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.03.2017 у справі № 671/463/15-к.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, протокол обшуку автомобіля з додатком (диск) від 28.01.2021 і висновок експерта від 29.01.2021 відкривалися стороні захисту на належній стадії процесу в порядку, встановленому ст. 290 КПК України, що учасниками судового провадження не оспорюється. Серед відкритих захисту документів знаходилась і квитанція № 894 від 11.02.2021 про отримання речових доказів у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000106 від 28.01.2021, видана працівником поліції ОСОБА_30 . Як зазначив у показаннях у судовому засіданні свідок слідчий ОСОБА_15 , під час виконання вимог ст. 290 КПК України він пропонував захисникам пройти до камери схову для огляду цих доказів, однак захист вважав за потрібне ознайомитися тільки з документами, що адвокати засвідчили своїми підписами.

Не відповідає дійсності і твердження сторони захисту про відсутність будь-яких згадок про речові докази у реєстрі матеріалів досудового розслідування, оскільки у пункті 17 розділу ІІ вказаного реєстру містяться відомості щодо винесення слідчим постанови про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання.

З наведеного слідує, що до направлення справи до суду сторона захисту була достеменно обізнана про наявність у розпорядженні правоохоронних органів і місцезнаходження речових доказів, у тому числі психотропної речовини, а також про можливість використання стороною обвинувачення в суді і самої психотропної речовини, й задокументованих відомостей про її виявлення, вилучення, й результатів експертного дослідження як частини доказової бази. Після відкриття письмових матеріалів захист мав достатньо часу й можливостей оглянути речові докази на пропозицію слідчого або ж звернутися з окремим клопотанням про це до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження. Проте скористатися цим правом сторона захисту добровільно відмовилася з огляду на зайняту нею процесуальну позицію.

Таким чином, нездійснення ОСОБА_18 і його захисниками огляду речового доказу психотропної речовини під час відкриття їм матеріалів досудового розслідування не призвело до порушення процесуального балансу і рівності сторін, не створило і не могло створити жодних перешкод у реалізації права обвинуваченого на захист, у тому числі шляхом аргументованого спростування всіх доказів, поданих стороною обвинувачення.

Окрім наведеного, вирішення питань про те, чи є речовина наркотичною або психотропною, визначення її виду, маси й інших ознак, які мають правове значення у справах даної категорії, потребує застосування спеціальних знань. Вказані питання вирішуються органами досудового розслідування і судом шляхом призначення експертизи на підставі ч. 1 ст. 242 КПК України. Встановити зазначені вище обставини чи перевірити правильність їх встановлення експертом шляхом поверхневого візуального огляду речовини особою, котра не володіє відповідними спеціальними знаннями, неможливо.

Процесуальними джерелами доказів виявлення й вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин є насамперед відповідні протоколи огляду чи обшуку, а доказів їх хімічних та фізичних властивостей висновки відповідних експертиз. Безпосередній огляд цих речовин учасниками процесу по суті має допоміжне значення, насамперед для усунення сумнівів на предмет ідентичності об`єктів, що були виявлені в певному місці, вилучалися в особи і використовуються в суді як частина доказової бази.

З урахуванням зазначеного сторона захисту не вмотивувала, з якими конкретно труднощами чи перешкодами в обстоюванні власної правової позиції вона зіткнулася у зв`язку з нездійсненням безпосереднього огляду речових доказів, у тому числі психотропної речовини, і в чому це виражалося.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Оскільки в ході судового провадження сторони не заявляли клопотань про дослідження речових доказів, у тому числі психотропної речовини, суд цих об`єктів у судовому засіданні не досліджував. Відтак суд, керуючись засадою безпосередності дослідження показань, речей і документів, відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК України не оцінює зазначені докази й не використовує їх при постановленні вироку.

Водночас безпідставними є доводи захисту про недопустимість засобів доказування, похідних від речових доказів, зокрема, даних протоколу обшуку автомобіля про виявлення та вилучення психотропної речовини і результатів її експертного дослідження, з огляду на вироблену практикою Європейського Суду з прав людини доктрину «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree).

Згідно з зазначеною доктриною, якщо доказ є недопустимим у зв`язку з отриманням його внаслідок порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 5052 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Тобто доктрина «плодів отруєного дерева» стосується правових наслідків невідповідності способів одержання доказів вимогам Конвенції, а не дотримання чи порушення порядку їх подальшого використання в суді, встановленого національним кримінальним процесуальним законом.

Крім цього, оскільки при відкритті стороні захисту матеріалів досудового розслідування ОСОБА_9 і його захисників було повідомлено про наявність у матеріалах справи речових доказів, у тому числі психотропної речовини, і надано достатні можливості оглянути їх, передбачена статтею 290 КПК України процедура порушена не була.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що фактичне нездійснення ознайомлення з цими об`єктами обвинуваченим і захисниками у порядку ст. 290 КПК України не тягне недопустимості похідних від них доказів даних протоколу обшуку автомобіля з додатком і висновку експертизи.

Щодо порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення обшуку автомобіля
Дослідивши й оцінивши дані протоколу обшуку автомобіля марки «Nissan Almera» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , від 28.01.2021 з додатком і заслухавши показання свідків, суд дійшов висновку про відповідність цієї процесуальної дії вимогам ст. 236 КПК України обшуку.
Так, ч. 7 ст. 223 КПК України передбачає, що обшук <…> здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Понятими не можуть бути <…> працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Твердження сторони захисту про те, що поняті ОСОБА_21 і ОСОБА_22 є працівниками правоохоронних органів, не підтверджені жодними доказами, зокрема відповідними документами. Самі поняті у своїх показаннях у судовому засіданні як свідків даний факт категорично заперечили, стверджуючи, що у правоохоронних органах не працюють і ніколи не працювали. За результатами судового розгляду не встановлено жодних обставин, які би ставили під сумнів об`єктивність, неупередженість понятих і могли би свідчити про їх заінтересованість у результатах кримінального провадження.

Не знайшли свого підтвердження і доводи сторони захисту про те, що фактичне проведення обшуку автомобіля було здійснено не слідчим, а інспектором ОСОБА_20 , який до приїзду слідчого розірвав пакет з психотропною речовиною, тому в автомобілі всі речі були розкидані, а слідчий наперед вказав вид виявленої й вилученої речовини. Зазначене спростовується показаннями всіх свідків, у тому числі ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , даними протоколу обшуку і технічного запису його фіксування.

Відповідно до протоколу обшук проводився слідчим ОСОБА_15 . У слідчій дії брав участь захисник, що виступало належною й достатньою гарантією дотримання прав і законних інтересів ОСОБА_9 . На підставі свідчень учасників обшуку і матеріалів його документування судом установлено, що і ОСОБА_9 , котрий користувався кваліфікованою юридичною допомогою, і поняті до початку слідчої дії в установленому законом порядку були поінформовані про свої процесуальні права, в тому числі робити заяви, зауваження і доповнення до протоколу й відмовлятися від його підписання з письмовим поясненням причин відмови (ч. ч. 5, 6 ст. 104, ч. 8 ст. 236 КПК України). Будучи забезпеченими реальними можливостями скористатися цими правами, учасники обшуку, в тому числі ОСОБА_9 і його захисник, жодних зауважень і заперечень на предмет процедури слідчої дії не висловлювали і своїми підписами підтвердили відповідність її фактичних ходу і результатів задокументованим у протоколі. Відомостей щодо наявності заяв від ОСОБА_9 щодо неналежного здійснення його захисту у суду немає, що спростовує його показання у цій частині.

У судовому засіданні всі свідки категорично стверджували, що на момент початку обшуку пакети були розірвані і знаходилися у сумці чорного кольору на задньому сидінні автомобіля. Слідчий ОСОБА_15 пояснив суду, що тривалий час працює у правоохоронних органах і не вперше стикається з таким видом психотропної речовини, а тому і припустив, що це саме вона. Щодо розкиданих у автомобілі речей його власника, то судом встановлено з показань свідка ОСОБА_19 , що ОСОБА_18 на його вимогу пред`явити документи шукав їх у «бардачку» автомобіля і самостійно виклав звідти все наявне.

Ці показання узгоджуються з даними відеозапису, здійсненого і зафіксованого відповідно до вимог статей 103-105 КПК України на додатку до протоколу оптичному диску. З наведеного запису видно, що розкидані речі були тільки на передньому пасажирському сидінні, а сумка із зазначеним вмістом на задньому сидінні, пакети були розірвані.

Посилання захисту як на підставу вважати дані протоколу обшуку з додатками недопустимими доказами на незазначення у протоколі ідентифікуючих ознак відеокамери, за допомогою якої проводилося фіксування слідчої дії, є неспроможними.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України протокол повинен містити характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. Відтак законодавець не встановлює прямої вимоги вказувати у протоколі ідентифікаційні ознаки технічних засобів.

Зі змісту протоколу обшуку від 28.01.2021 вбачається, що під час проведення цієї слідчої дії проводилась відеозйомка на відеокамеру «SONY» сріблястого кольору. Таким чином, у протоколі вказано характеристики технічного засобу фіксації вид, марку і колір. За наведених обставин незазначення у документі ідентифікаційних ознак відеокамери не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б нівелювало доказове значення одержаних у ході обшуку даних. При цьому сторона захисту не наводить жодних аргументів того, що вказаний формальний недолік вплинув чи міг вплинути на результати фіксування, зокрема що він ставить під сумнів повноту й достовірність відеозапису.

Доводи сторони захисту про неналежне упакування слідчим об`єктів, вилучених у ході обшуку, спростовуються даними досліджених у судовому засіданні документів протоколу згаданої слідчої дії і висновку експерта, а також показаннями свідків. На підставі цих доказів суд установив, що по два целофанових пакети чорного кольору з вмістом було поміщено до двох спецпакетів, а сумку чорного кольору до третього, і всі пакети підписали учасники обшуку Упакування вилучених об`єктів у такий спосіб підтвердив у своєму висновку експерт, а також поняті в показаннях у судовому засіданні. Зазначене дає підстави для висновку, що вилучення предмета злочину було оформлено з дотриманням вимог ст. ст. 233-236 КПК України, що спростовує посилання сторони захисту щодо незабезпечення належної схоронності вилученого і надходження саме цих об`єктів на дослідження.

Крім цього, захисник ОСОБА_29 звернув увагу суду на той факт, що при внесенні відомостей до ЄРДР 28.02.2021 по даному кримінальному провадженні реєстратор чітко вказав на вид речовини, який у подальшому збігся з висновком експерта. Крім того, зауважив, що дані витягу ЄРДР і дані рапорта інспектора поліції ОСОБА_20 містять розбіжності. Посилання на ці факти як на підстави вважати незаконними початок і подальше здійснення досудового розслідування не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Як передбачено п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Інформація про такі обставини завжди є попередньою, потребує подальшої перевірки й уточнення і конкретизується на стільки, на скільки вона може бути відома слідчому, прокурора на початку досудового розслідування.

Всупереч твердженням захисника, витяг з ЄРДР від 28.01.2021 (т.1, а. к. п. 177) не містить категоричної констатації виду виявленої й вилученої речовини. Натомість у витягу реєстратор слідчий ОСОБА_15 зазначив, що речовина «зовні схожа» на наркотичний засіб «A-PVP». Таке формулювання попередньо встановлених обставин злочину не суперечить вимогам ні ст. 214 КПК України, ні інших норм кримінального процесуального закону. Правильність визначення слідчим, з урахуванням його знань і досвіду роботи, візуальних ознак психотропної речовини не ставить під сумнів його об`єктивність, неупередженість і дотримання процедури досудового розслідування, в тому числі встановлення істотних властивостей предмета злочину за результатом проведення експертизи відповідно до вимог ст. ст. 242, 243 КПК України.

Що стосується посилань на розбіжності даних витягу з ЄРДР і змісту рапорта інспектора поліції ОСОБА_20 , то згаданий рапорт не був предметом дослідження суду і клопотань про це сторони не заявляли. Відтак згідно з ч. 2 ст. 23 КПК України суд не вправі оцінювати й використовувати як докази відомості, що містяться в даному документі, в тому числі в контексті співставлення їх з матеріалами, дослідженими в судовому засіданні.

Це стосується і тверджень сторони захисту щодо наявності розбіжностей у показаннях свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які надавали безпосередньо у судовому засіданні під присягою, та їхніх показаннях, наданих на стадії досудового розслідування.

Розбіжність у протоколі обшуку від 28.01.2021 і ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку від 01.02.2021 нумерації спецпакета з вилученою і упакованою під час обшуку сумкою чорного кольору INZ4837887 та INZ4057807 відповідно.
Як установлено за результатами судового розгляду, в ході обшуку автомобіля марки «Nissan Almera» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , від 28.01.2021 було виявлено та вилучено два целофанові пакети чорного кольору з вмістом речовини фіолетового кольору, зовні схожої на наркотичний засіб «A-PVP», яку вилучено та поміщено до спецпакету № 7299252 та два целофанові пакети чорного кольору з вмістом речовини світло-блакитного кольору, зовні схожої на наркотичний засіб «A-PVP», яку вилучено та поміщено до спец пакету № 7299226.

У подальшому 29.01.2021 постановою старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_15 призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, на підставі якої вказані спеціальні пакети надійшли до Київського НДЕКЦ МВС України як об`єкти дослідження.

29.01.2021 після проведення експертизи об`єкти з їх первинним пакуванням було запаковано у один спеціальний пакет № ЕХР0468650 і повернуті ініціатору дослідження. Даний факт відображено у висновку експерта № СЕ-19/111-21/4286-МРВ від 29.01.2021 (т. 1, а.к.п. 214).

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2021 про надання дозволу на проведення обшуку констатовано, що під час обшуку 28.01.2021 автомобіля марки «Nissan Almera» чорного кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено та вилучено з-поміж ж іншого два полімерні пакети чорного кольору з вмістом речовини фіолетового кольору, зовні схожої на наркотичний засіб, яку вилучено та поміщено до спецпакету № 7299252, і два полімерні пакети чорного кольору з вмістом речовини світло-блакитного кольору, зовні схожої на наркотичний засіб, яку вилучено та поміщено до спецпакету № 7299226.

11.02.2021 відповідно до квитанції № 894 від 11.02.2021 про отримання речових доказів чотири полімерні пакети чорного кольору з вмістом невідомої речовини, що згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/4286-МРВ від 29.01.2021 є особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» вагою 5430,0 г., які поміщено до спеціального пакета ЕХР0468650, здано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Результати дослідження й оцінки змісту наведених документі в їх сукупності і взаємозв`язку, зокрема, збіг марки, моделі, реєстраційного номера транспортного засобу, номерів двох спецпакетів, у які початково було упаковано вилучену під час обшуку речовину, а також номер спецпакета, в який об`єкти було поміщено після проведення експертизи, дають підстави для беззаперечного висновку про те, що ухвалою слідчого судді в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України санкціонувався той обшук, в результаті якого в автомобілі ОСОБА_9 було виявлено та вилучено психотропну речовину, і саме ця речовина виступала предметом експертного дослідження.

Розбіжності у протоколі й ухвалі про дозвіл на обшук щодо номера спецпакета, в який було поміщено порожню сумку з-під психотропної речовини, на думку суду, зумовлені технічною помилкою. Вказаний недолік не свідчить про порушення встановленої законом процедури обшуку, не ставить під сумнів допустимість доказів, одержаних у результаті цієї слідчої дії, й ідентичність предмета злочину.

Клопотання про надання дозволу на проведення обшуку (далі можливо клопотання) надійшло до Васильківського міськрайонного суду Київської області поза межами законодавчо визначених строків: фактично обшук відбувся 28.01.2021, а клопотання про надання дозволу на його проведення надійшло до суду 01.02.2021;
Згідно зі ст. 116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Як установив суд, фактично обшук було проведено 28.01.2021, а клопотання надійшло на пошту 29.01.2021, тобто з дотриманням вказаних вимог закону.

01.02.2021 це клопотання було отримано судом і того ж дня розглянуто відповідно до вимог ч. 4 ст. 234 КПК України.

Отже, суд відхиляє доводи сторони захисту в цій частині.

Клопотання слідчий направив через службу доставки компанію «Нова пошта» не на адресу Васильківського міськрайонного суду Київської області, а приватній особі ОСОБА_14 .
За показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка слідчого ОСОБА_15 , він через обмежений час прийому клопотань канцелярією суду, з метою дотримання процесуальних строків, 29.01.2021 скерував дане клопотання до суду засобами поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта». При відправці вказав адресу Васильківського міськрайонного суду Київської області як отримувача і мобільний номер телефону відповідального працівника канцелярії ОСОБА_16 , яка здійснює реєстраціє вхідної кореспонденції. Не розуміє, чому отримувачем зазначено особу ОСОБА_14 , припустив, що це міг бути технічний збій чи помилка працівника служби доставки.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи № 362/599/21 (провадження 1кс/362/104/21) клопотання про проведення обшуку вбачається, що відповідно до поштового конверта 29.01.2021 вказане поштове відправлення дійсно адресувалося приватній особі ОСОБА_14 . Водночас кореспонденція була відправлена на адресу Васильківського міськрайонного суду Київської області: м. Васильків, вул. Шевченка, 8,а вказаний у відправленні номер телефону отримувача належить відповідальному працівника канцелярії ОСОБА_16 яка здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції суду.

01.02.2021 клопотання було отримано Васильківським міськрайонним судом, зареєстроване як справа № 362/599/21 і в подальшому 01.02.2021 розглянуто слідчим суддею, який законність його надходження до суду під сумнів не ставив.

У контексті наведеного суд зауважує, що подані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази підлягають оцінці, зокрема, з точки зору допустимості. Критерієм допустимості засобів доказування, отриманих у ході обшуку, є проведення відповідної слідчої дії на підставах і порядку, передбачених законом.

Як встановлено за результатами судового розгляду, обшук автомобіля ОСОБА_9 був легалізований за процедурою, визначеною ч. 3 ст. 233 КПК України. Зміст відповідної ухвали слідчого судді не свідчить про те, що її було постановлено за відсутності підстав, установлених нормами процесуального права. За наведених обставин спосіб поштового відправлення до суду клопотання про дозвіл на обшук не належить до предмета перевірки під час судового розгляду кримінального провадження по суті. Аргументи захисника не ставлять під сумнів правомірності проведення й легалізації обшуку і допустимості доказів, одержаних у результаті цієї слідчої дії.

Щодо невизнання психотропної речовини, на відміну від решти вилучених речей, речовим доказом.

Кримінальний процесуальний закон не містить прямих норм, які б зобов`язували слідчого, прокурора, суд приймати окреме процесуальне рішення про визнання предметів речовими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України такими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вказаних критеріїв психотропна речовина «A-PVP» як об`єкт кримінально караного діяння є речовим доказом у силу прямих положень закону, а відсутність постанови, ухвали про визнання її такою не тягне недопустимості даних протоколу обшуку про виявлення й вилучення цієї речовини й висновку за результатами її експертного дослідження як засобів доказування.

Щодо недопустимості як доказу протоколу огляду від 30.01.2021 речового доказу телефону «Miui Global 12.0.3» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; ІМЕІ: НОМЕР_5 .
Як уже зазначено вище, суд розцінює дані цього протоколу і речовий доказ вказаний телефон, як неналежні докази, а тому не вирішує питання їх допустимості.
Водночас, щодо клопотання захисника ОСОБА_29 про надання судом правової оцінки, винесення окремої ухвали щодо дій слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_17 , а також направлення відносно нього матеріалів (окремої ухвали) в Державне бюро розслідувань для вирішення питання про відкриття щодо нього кримінального провадження за ознаками ч. 2 ст. 366 КК України, то суд зауважує, що прийняття таких рішень судом при постановленні вироку не ґрунтується на положеннях чинного КПК України. Разом з тим, суд зауважує, що даний протокол огляду складено працівником поліції ще 30.01.2021, про який стороні захисту було достеменно відомо, сторона захисту не була обмежена у праві самостійно звертатися до правоохоронних органів з цих підстав, однак відомостей про такі дії сторони захисту у суду немає.

V. Призначення покарання
При призначенні ОСОБА_9 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким;

- дані про особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий (т. 2, а.с. 32), на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває (т. 2, а.с. 33-34), не працює, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують чи обтяжують покарання, у справі не встановлено.

Разом із цим, суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено захід примусу, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Виходячи із загальних засад призначення та індивідуалізації покарання, зважаючи на один епізод злочинної діяльності, вчинення кримінального правопорушення вперше і позитивну характеристику ОСОБА_9 за місцем проживання, суд вважає, що покарання в максимальному розмірі санкції кримінально-правової норми буде очевидно несправедливим через його надмірну суворість.

У той же час суд враховує суспільну небезпеку цього кримінального правопорушення, яке становить підвищену загрозу для здоров`я населення. Крім цього, розмір психотропної речовини, що була предметом злочину, є дуже значним навіть у межах даної кримінально-правової кваліфікації. Зокрема, особливо великий розмір «A-PVP» як кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України (далі МОЗ України) від 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 № 634 зі змінами ) становить 15 і більше г. Натомість ОСОБА_9 незаконно придбав і зберігав з метою збуту зазначену психотропну речовину масою понад 4 кг.

З огляду на зазначене суд вважає, що призначення покарання на рівні мінімальної межі санкції частини статті не буде достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає, крім основного покарання, ще й додаткове у виді конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація може бути повною або частковою.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, характеру, конкретних обставин даного кримінального правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки і майнового стану обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_9 і досягнення мети справедливості кримінального провадження необхідно застосувати додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, яке є власністю обвинуваченого.

VІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Арешт майна
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Судом установлено, що ухвалами Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2021 і 12.03.2021 накладено арешт на майно ОСОБА_9 .

Суд вже дійшов висновку про необхідність конфіскації майна ОСОБА_9 . За результатами судового розгляду встановлено, що обвинуваченому на праві власності належить автомобіль марки «Nissan Almera» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного № НОМЕР_3 марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Отже, арешт, накладений на транспортний засіб, скасуванню не підлягає.

Речові докази
Долю речей і документів, вилучених в ході проведення 28.01.2021 обшуку в автомобілі марки «Nissan Almera» чорного кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , та які постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 30.01.2021 визнані речовими доказами (т. 2, а.к.п. 18-19), слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.01.2021 ОСОБА_18 було затримано 28.01.2021 о 12:52 год. старшим слідчим СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області (том 1 а.к.п.198-201).

Отже, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому строк його попереднього ув`язнення відповідно до протоколу затримання від 28.01.2021 у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення до одного дня позбавлення волі.

Під час судових дебатів прокурором заявлено клопотання про залишення обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Витрати на залучення експерта
Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 197, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.01.2021 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 15 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2021, та частково скасувати арешт, накладений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2021, у частині накладення арешту на спортивну сумку чорного кольору.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки Xiaomi Мі 9Т чорного кольору з нумерацією № НОМЕР_6 на задній частині телефону; паспорт громадянина України № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_9 ; водійське посвідчення № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_9 , - повернути ОСОБА_9 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобі № НОМЕР_3 на автомобіль марки «Nissan Almera» чорного кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Психотропну речовину - особливо небезпечну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, загальною масою у речовинах 4205,3 г., - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1