Справа № 173/773/22
Номер провадження1-кп/173/145/2022
19 серпня 2022 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Водяне, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Корнило-Наталівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області офіційно не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаються обвинувачені.
ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 16 травня 2022 року маючи умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме, однієї жилкової рибальської сітки для вилову риби, приблизно о 23:00 год. (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) прибули на берег річки Домоткань, Кам`янського водосховища (водойми загального користування) в районі с. Заріччя, Кам`янського району Дніпропетровської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову одної жилкової рибальської сітки, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 цієї ж доби, в порушення чинного законодавства України, тобто не маючи законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, на гумовому човні з двома веслами вийшли на воду річки Домоткань, Кам`янського водосховища, на невстановлену слідством відстань від берегу, та незаконно встановили у воді річки Домоткань заздалегідь заготовлену та принесену з собою одну жилкову рибальську сітку довжиною 70 метрів, висотою 2,5 метри, діаметром вічка 40х40 мм.
17 травня 2022 року приблизно о 01 годині 12 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою вказаного забороненого знаряддя лову, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову прибули на берег річки Домоткань Кам`янського водосховища (водойми загального користування) в районі с. Заріччя Кам`янського району Дніпропетровської області, та на власному гумовому човні з двома веслами вийшли на воду річки Домоткань Кам`янського водосховища до місця встановлення ними рибальської сітки, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зняли у вищезазначеному місці одну жилкову рибальську сітку, в якій вже знаходилися водні живі біоресурси, а саме риба різних порід: карась у кількості 72 штук, сазан 1 штука, окунь 5 штук, товстолоб 1 штука, лящ 6 штук, плоскирка 159 штук, судак 4 штук.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1224/22 від 20 травня 2022 року, вартість риби карась у кількості 72 штук, із урахуванням вартості за 1 штуку 1 581, 00 грн., становить 113 832, 00 грн., риби сазан у кількості 1 штука, із урахуванням вартості за 1 штуку 3 706, 00 грн., становить 3 706, 00 грн., риби окунь у кількості 5 штук, із урахуванням вартості за 1 штуку 3 162, 00 грн., становить 15 810, 00 грн., риби товстолоб у кількості 1 штука, із урахуванням вартості за 1 штуку 3 638, 00 грн., становить 3 638, 00 грн., риби лящ у кількості 6 штук, із урахуванням вартості за 1 штуку 1 649, 00 грн., становить 9 894, 00 грн., риби плоскирка у кількості 159 штук, із урахуванням вартості за 1 штуку 1 564, 00 грн., становить 248 676, 00 грн., риби судак у кількості 4 штуки, із урахуванням вартості за 1 штуку 3 587, 00 грн., становить 14 348, 00 грн. Усього завдано шкоди на загальну суму 409 904, 00 грн.
Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом за допомогою незаконного знаряддя лову, вилучення з природного середовища річки Домоткань Кам`янського водосховища (водойми загального користування) риби, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушили вимоги чинного законодавства України, а саме: пункт 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, в якому зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.
Відповідно до додатка № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли державі в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області своїми умисними діями шкоду, розмір якої складає 409 904, 00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, тобто незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.
ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнали у повному обсязі, щиро розкаялися та не заперечували щодо встановлених фактичних обставин справи, викладених вище, а також щодо розміру та характеру завданих збитків. Зазначили, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ними кримінального правопорушення. Також обвинувачені вказали, що після закінчення досудового розслідування у повному обсязі ознайомлені з матеріалами кримінального провадження і не мають заперечень з приводу доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування. Цивільний позов на суму 409 904, 00 грн. обвинувачені визнали у повному обсязі. Крім того обвинувачені пояснили, що показання надають добровільно.
Враховуючи визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, неоспорення ними фактичних обставин справи, суд, за згодою обвинувачених та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб та інші обставини скоєння обвинуваченими кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу; його наслідки; обставини, які впливають наступінь і характер відповідальності обвинувачених; інші обставини, які характеризують обвинувачених, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням даних, які їх характеризують. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, який передбачено ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинувачених, дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинувачених є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.
ІІІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
ІV. Мотиви призначення обвинуваченим покарання за вчинений кримінальний проступок та мотиви звільнення від відбування покарання.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Призначаючи обвинуваченим покарання суд враховує тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також особу обвинувачених.
Надаючи оцінку обвинуваченим суд зазначає, що вони на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають, за місцем проживання характеризуються посередньо, офіційно не працюють і не займаються суспільно корисною працею, у силу статті 89 КК України не судимі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 249 КК України.
На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченим сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ними протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Водночас, за приписами ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише в тому разі, коли для цього наявні умови і підстави, визначені приписами ст. 75 КК України. Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням закон визначає переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, яке ґрунтується на оцінці даних про вчинене кримінальне правопорушення, мету й мотиви, тривалість та інтенсивність протиправної поведінки тощо. Істотне значення для вирішення питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в основних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; посткримінальну поведінку; наявність джерел правомірного отримання доходів; наскільки його ціннісні орієнтири та поведінка збігаються із загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого та інше.
Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання з реальним його відбуванням або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши на наведені обставини, суд, з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК України, приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи визнання обвинуваченими своєї вини, їх щире каяття, обставини вчинення кримінального правопорушення, негативне ставлення обвинувачених до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без реального відбуття призначеного їм покарання, однак в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства, що також підтверджується їх поведінкою після вчинення кримінального проступку, їх критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
V. Підстави для задоволення цивільного позову.
У даному кримінальному провадженні Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області Державного агентства меліорації та рибного господарства України було заявлено цивільний позов на суму 409 904, 00 грн. за шкоду, завдану рибному господарству держави, який підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Положеннями частин 1 та 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачені неодноразово вказували на те, що цивільний позов на суму 409 904, 00 грн. вони визнають у повному обсязі, не заперечували проти розгляду провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України та не висловлювали доводів щодо необґрунтованості заявленого цивільного позову.
Наслідки визнання обвинуваченими цивільного позову судом згідно з ч. 2 ст. 206 ЦПК України обвинуваченим роз`яснено.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд задовольняє цивільний позов у повному обсязі.
VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд керується наступним.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, у тому числі, ч. 1 ст. 249 КК України.
Таким чином спеціальна конфіскація застосовується при вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Частиною 1 ст. 96-2 КК України визначені випадки застосування спеціальної конфіскації, зокрема у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Як на тому наголошено у постановах Верховного Суду у справах № 748/1457/19, № 712/4081/20 при вирішенні питання про спеціальну конфіскацію слід встановити чи не становитиме таке втручання непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, оскільки спеціальна конфіскація не є покаранням, а належить до інших заходів кримінально-правового характеру, які полягають у передбачених законом обмеженнях прав і свобод особи, що не мають карального навантаження, тому при застосуванні конфіскації майна в кожному конкретному випадку суд має не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».
У зв`язку із зазначеним, на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави предмет, знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення: надувний гумовий човен «Омега» синього кольору з двома веслами та рюкзак зеленого кольору, жилкову рибальську сітку довжиною 70 метрів, висотою 2,5 метри, діаметром вічка 40х40 мм., які передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області; а також рибу різних порід: карась у кількості 72 штук, сазан у кількості 1 штука, окунь у кількості 5 штук, товстолоб у кількості 1 штука, лящ у кількості 6 штук, плоскирка у кількості 159 штук, судак у кількості 4 штуки, які передані на відповідальне зберігання до ФОП ОСОБА_6 за адресою 21 км шляху Кам`янське-Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області.
Долю речового доказу лазерного диску DVR-R «Verbatim» під номером GH008133 з відеозаписом, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2022 у справі № 173/645/22 на 70 метрів сітки жилкової висотою 2,5 метра, діаметр вічка 4х4 мм, надувний гумовий човен «Омега» синього кольору з двома веслами та рюкзак зеленого кольору, а також живі водні біоресурси, а саме, рибу різних порід таких як: карась у кількості 72 штук; сазан у кількості 1 штука; окунь у кількості 5 штук; товстолоб у кількості 1 штук; лящ у кількості 6 штук; плоскирка у кількості 159 штук; судак у кількості 4 штук; всього 248 голів риби, відповідно до ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 349, 368, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов Держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області про відшкодування матеріальних збитків - задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 409 904, 00 (чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот чотири) гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2022 у справі № 173/645/22 на 70 метрів сітки жилкової висотою 2,5 метра, діаметр вічка 4х4 мм, надувний гумовий човен «Омега» синього кольору з двома веслами та рюкзак зеленого кольору, а також живі водні біоресурси, а саме, рибу різних порід таких як: карась у кількості 72 штук; сазан у кількості 1 штука; окунь у кількості 5 штук; товстолоб у кількості 1 штук; лящ у кількості 6 штук; плоскирка у кількості 159 штук; судак у кількості 4 штук; всього 248 голів риби.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати на користь держави засоби та знаряддя незаконного вилову риби, а саме:
- надувний гумовий човен «Омега» синього кольору з двома веслами та рюкзак зеленого кольору, жилкову рибальську сітку довжиною 70 метрів, висотою 2,5 метри, діаметром вічка 40х40 мм., які передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області;
- рибу різних порід: карась у кількості 72 штук, сазан у кількості 1 штука, окунь у кількості 5 штук, товстолоб у кількості 1 штука, лящ у кількості 6 штук, плоскирка у кількості 159 штук, судак у кількості 4 штуки, яка передана на відповідальне зберігання до ФОП ОСОБА_6 за адресою 21 км шляху Кам`янське-Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області.
Речовий доказ лазерний диск DVR-R «Verbatim» під номером GH008133 з відеозаписом, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирається.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційног о суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1