УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3, за участі секретаря ОСОБА_4, слідчого ОСОБА_5, захисника ОСОБА_6, підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ОСОБА_5, у кримінальному провадженні № від 30.03.2022 за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків,

встановив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ОСОБА_5, у кримінальному провадженні № від 30.03.2022 за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків клітин ДНК у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судово-імунологічної експертизи.

Клопотання слідчого обгрунтовано там, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 30.03.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, прийняв військову присягу, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним, відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю. Присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників і ніколи не зраджувати Українському народові.

ОСОБА_1 у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 24.02.2022 став на злочинний шлях і вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, а також надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Під час досудового розслідування, з метою перевірки версії про використання вилучених в ході обшуків предметів однією особою, а також віднесення їх частини до вилучених з цивільного обігу слідчим було призначено комплексну судову біологічну та балістичну експертизи.

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19-22/11218-БД від 27.05.2022 на вказаних речах виявлено клітини з ядрами, а також встановлено генетичні ознаки клітин, які збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

На даний час в ході здійснення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-імунологічної експертизи з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим, необхідно отримати біологічні зразки підозрюваного ОСОБА_1 для проведення порівняльного дослідження його зразків клітин ДНК зі зразками виявленими на предметах вилучених в ході обшуків.

13.09.2022 підозрюваному ОСОБА_1 була пред`явлена постанова прокурора та запропоновано добровільно надати зразки клітин ДНК для експертизи. Однак, ОСОБА_1 після ознайомлення з постановою відмовився добровільно надати зразки клітин ДНК.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні даного клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам (ст.28 Конституції України). Право на особисту (тілесну) недоторканість - найважливіше демократичне право , яке отримало правове визнання не тільки на рівні конституції, а й у міжнародних актах, зокрема, у Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Декларації про захист осіб від тортур та інших жорстоких, нелюдських чи таких, що принижують гідність видів поводження чи покарання, тощо. Визнання, дотримання і захист прав і свобод людини і громадянина - обов`язок держави та її органів, у тому числі органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Обмеження прав людини може бути здійснено виключно за рішенням суду і тільки на підставах і в порядку встановлених законом (ст.29 Конституції України).

Положеннями ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Згідно з ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Водночас, з матеріалів доданих до клопотання, зокрема, постанови про відібрання біологічних зразків від 12.09.2022 року та протоколу про відібрання зразків для проведення експертизи від 13.09.2022, вбачається, що у клопотанні відсутні підтверджуючі аргументи щодо необхідності отримання біологічних зразків, оскільки необхідність відібрання зазначених зразків обґрунтовується лише можливістю їх використання в подальшому для проведення відповідних експертих та проведення об`єктивного досудового розслідування, що не відповідає вимогам ч.1 ст.245 КПК України.

При цьому, органом досудового розслідування не надано доказів про призначення відповідної експертизи та про неможливість проведення експертизи без біологічних зразків.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи практику та рішення Європейського суду з прав людини (справа «Яллох проти Німеччини») доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Європейський суду з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 року у справі «Функе проти Франції» зазначив, що неможливо здійснення по відношенню до особи будь-якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26.03.1985 року у справі «Х та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у її право.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 2, 7, 8, 22, 160-166, 241, 245, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ОСОБА_5, у кримінальному провадженні № від 30.03.2022 за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, про примусове відібрання біологічних зразків - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_3