Справа № 215/468/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 06.04.2022 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 04.06.2022 р..

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений заперечує проти клопотання прокурора, так як він хворіє на туберкульоз і йому потрібне належне лікування, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження та повідомлення від 12.04.2022 р. Філії Державної установи «Центр охорони здоровя державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, що надійшло до суду 12.04.2022 р., суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, відповідно до вимог ст. 12 КК України.

На даний час у кримінальному провадженні обвинувачений має: - туберкульоз легень ВДТБ (12.07.2021 р.) легень (Інфільтативний); - Віл-інфекцію IV клінічна стадія асоційований. Тому, відповідно до листа Філії Державної установи «Центр охорони здоровя державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях, ОСОБА_5 підлягає направленню до Дніпропетровської спеціалізованої туберкульозної лікарні № 89, але у зв`язку з воєнним станом наразі не можливе етапування до вказаного закладу.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настання настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. («W v.Switzerland», 14379/88, 26 січня 1993 року).

Тому, суд не бере до уваги доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Суд, погоджуючись із тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, відповідно до вимог ст. 12 КК України, і у випадку визнання його винним та бажаючи уникнути його може переховуватися від суду, однак приходить до висновку, що прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти даному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відповідне належне лікування.

У зв`язку з наведеним, врахувавши особу обвинуваченого, наявність захворювань, те, що він має місце реєстрації та проживання, суд вважає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям обвинуваченого на вимогу суду, переховуватися від суду, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід дасть змогу як уникнути встановленим судом ризикам, забезпечивши виконання ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків, так і можливість отримання належної медичної допомоги.

Враховуючи те, що ухвала суду від 06.04.2022 р. продовжує свою дію по 04.06.2022 р., то запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт підлягає зміні з 05.06.2022 р. зі звільненням з-під варти.

Керуючись ст. ст. 178, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з-під варти з Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» з 05.06.2022 р.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, обчислюючи його з 05 червня 2022 року по 03 серпня 2022.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду цілодобово;

- не змінювати місце проживання з адреси: АДРЕСА_1 , на іншу адресу;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України.

З метою перевірки та контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на відділення ДІМ ВП №5 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області обов`язок щодо проведення перевірок за місцем проживання (перебування) останнього.

Роз`яснити обвинуваченому, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою статті 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Укхвала підлягає негайному виконанню щодо зміни запобіжного заходу та звільнення з-під варти з 05.06.2022 р..

Суддя: