Справа №751/2247/22
Провадження №1-кп/751/178/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2022 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова матеріали кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за № 0001210 від 22.11.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, одруженого, працюючого водієм автотранспортних засобів у СП ТОВ «Бітунова Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4 ,
потерпіла - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. 22.11.2021 року близько 17 год. 43 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки MAN TGA 33.480 /д.н.з. НОМЕР_1 / у зчепленні з напівпричепом спеціалізованим марки SCHWARZMULLER 99 /д.н.з. НОМЕР_2 /, які перебувають у власності ТОВ «Синергія Оіл», рухався проїзною частиною дороги вул. Короткого с. Заїзд Прилуцького району, в напрямку автодороги Київ Суми Юнаківка Н-07.

Рухаючись у вищевказаному напрямку, неподалік буд.100, розташованого на вказаній вулиці, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, ОСОБА_3 перевищив дозволену швидкість, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відповідно не реагував на її зміну, при виникненні перешкоди для руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2109 /д.н.з. НОМЕР_3 / під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зупинився попереду в попутному напрямку, з метою здійснення маневру повороту ліворуч в бік с. Тихе, Прилуцького району, надаючи таким чином перевагу в русі зустрічному транспортному засобу, автомобілю марки DAF XF 105.460 /д.н.з. НОМЕР_4 / у зчепленні з напівпричепом марки VAN HOOL VHLO-1134 /д.н.з. НОМЕР_5 / під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався проїзною частиною вул. Короткого с. Заїзд в бік м. Прилуки.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки ВАЗ 2109 / д.н.з. НОМЕР_3 / малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав поєднану травму голови, тулуба та кінцівок у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі субарахноїдального крововиливу (скіпчення крові під м`якою мозковою оболонкою) з садном в правій завушній ділянці, забійної рани, синця та саден на обличчі; закритої травми тулуба у формі двобічного гемотораксу (скупчення крові в плевральних порожнинах, загальним об`ємом близько 300 мл), розривів та забоїв легень, розривів печінки, селезінки та нижньої порожнистої вени, які супроводжувались внутрішньочеревною кровотечею (загальним об`ємом близько 300 мл), травми за очеревинного простору з розривом правої ниркової вени, крововиливу в навколо ниркову клітковину, крововиливу у м`які тканини поперекової ділянки; травми кінцівок у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, забійної рани на лівій гомілці, синців та саден на обох нижніх кінцівках, від яких помер на місці.

Причиною смерті малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 була поєднана травма голови, тулуба та кінцівок, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги: п.2.3 «б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п.12.2 (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), п.12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), п.12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год), п.13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної та безпечного інтервалу) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями) що є причиною і умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив п.2.3 «б», п.12.2, п.12.3, п.12.4, п.13.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

1.2. Вказаними вище діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
2.1. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, що дійсно 22.11.2021 року він, керуючи автомобілем марки MAN TGA 33.480 /д.н.з. НОМЕР_1 / у зчепленні з напівпричепом, в с. Заїзд Прилуцького району здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2109 /д.н.з. НОМЕР_3 / під керуванням ОСОБА_7 . У результаті даної ДТП пасажир автомобіля марки ВАЗ 2109 /д.н.з. НОМЕР_3 / малолітній ОСОБА_9 помер на місці.

Обвинувачений підтвердив, що саме порушення ним вимог п.2.3 «б», п.12.2, п.12.3, п.12.4, п.13.1 ПДР України і обумовили виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю малолітнього ОСОБА_9 .
2.2. Обвинувачений щиро розкаювався, зазначивши про добровільне надання потерпілій допомоги як одразу після ДТП, так і в подальшому під час її реабілітації, просив суворо не карати та зобов`язувався в подальшому дотримуватись правил дорожнього руху.

ІІІ. Позиція потерпілої.
3.1. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила перебування в салоні автомобіля марки ВАЗ 2109 /д.н.з. НОМЕР_3 /, а також отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Після зіткнення автомобілів вона втратила свідомість і нічого не пам`ятає.

Потерпіла вказала про постійне надання обвинуваченим матеріальної допомоги та відсутність до нього будь яких претензій матеріального характеру. Не зважаючи на непоправну втрату смерть дитини, вона наполегливо просила обрати обвинуваченому вид та міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

ІV. Оцінка Суду.
4.1. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4.2. Враховуючи показання обвинуваченого у співставленні з пред`явленим обвинуваченням, добровільність його відмови від свого права на повний розгляд кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а відтак його дії кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

V. Призначення покарання.
5.1. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, як на стадії досудового слідства, так і в судовому засіданні, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Обставиною, яка б обтяжувала покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

5.2. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.65-68 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким умисним злочином з необережною формою вини;

- фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб, наслідки, поведінку обвинуваченого після кримінального правопорушення, відсутність порушень ПДР з боку іншого учасника дорожнього руху);

- особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, офіційно працевлаштованого, позитивну характеристику за місцем проживання та місцем роботи;

- вжиття обвинуваченим з власної ініціативи як на стадії досудового слідства, так і на стадії судового розгляду заходів, спрямованих на відшкодування потерпілій та її родині завданих злочином збитків (в т.ч. і надання моральної допомоги);

- раніше не судимого та відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності;

- відсутність даних про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога;

- наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання;

- зміст досудової доповіді органу з питань пробації згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі /а.с.74/;

- позицію потерпілої, яка наполягала на призначенні обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, та думку прокурора щодо призначення виду та міри покарання.

5.3. Суд звертає увагу, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому позиція потерпілої у справі щодо виду та розміру покарання, яке він повинен понести за вчинене, при вирішенні цього питання судом не є вирішальною.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вище викладене, з урахування фактичних обставин злочину та особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі, передбаченої ч.2 ст.286 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, що дасть можливість останньому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення в результаті проведення уповноваженим органом з питань пробації профілактичних заходів, а також призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та буде необхіднім та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Фактів, які би підвищували соціальну небезпеку дій ОСОБА_3 у межах цієї кримінально-правової кваліфікації в даному кримінальному провадженні не встановлено.

5.4. У відповідності до ст.3 Конституції України, життя людини визнається в Україні найвищою соціальною цінністю, а відтак покарання за позбавлення життя людини, навіть у результаті ДТП, тобто злочину, скоєному з необережності, але з причин грубого порушення ПДР, має відповідати його меті, визначеної ч.2 ст.50 КК України.

Доцільність застосування додаткової міри покарання, незважаючи на те, що основним видом трудової діяльності ОСОБА_3 є саме керування транспортними засобами, є беззаперечним, оскільки саме порушення останнім вимог ПДР України й обумовили настання невідворотних наслідків у вигляді смерті людини.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
6.1. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 25.11.2021 року, на транспортні засоби - скасувати.

Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до п.9 ч.5 ст.100 КПК України.

6.2. Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 12 631 грн 20 к., з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

6.3. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 /два/ роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 /три/ роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 12631 грн 20 к. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 25.11.2021 року - скасувати.
Речові докази: автомобіль MAN TGA 33.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 у зчепленні з напівпричепом спеціалізованим марки SCHWARZMULLER 99 реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль ВАЗ 2109 реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль DAF XF 105.460 реєстраційний номер НОМЕР_4 у зчепленні з напівпричепом марки VAN HOOL VHLO-1134 реєстраційний номер НОМЕР_5 ; пошкоджену лампу заднього лівого поворотника автомобіля ВАЗ 2109 залишити у володінні власників.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1