Провадження №1-кп/761/1436/2022
В И Р О К
іменем України

07 вересня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005966 від 20.08.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 липня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 296 КК України, до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 27 квітня 2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1

ст. 122, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 2 місяці позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 20 грудня 2019 року на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 12 грудня 2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 10 днів;

- 11 серпня 2020 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Шатура, Ніжинського району, Чернігівської області, українки, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
20 серпня 2020 року, у невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (Особа 1) та (Особа 2), щодо яких матеріали виділені в окремі провадження, вступили у злочинну змову, домовившись між собою про відкрите викрадення майна громадян, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. З цією метою вони розробили злочинний план, який полягав у тому, що ОСОБА_4 та Особа 2, біля Центрального залізничного вокзалу, що за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, мають знайти чоловіка, з яким у подальшому почати розмову та відвести його до малолюдного місця, а ОСОБА_3 та Особа 1 мають застосувати насильство та відкрито заволодіти особистими речами потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 серпня 2020 року, приблизно о

01 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 та Особа 2, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 та Особою 1, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення майна громадян, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи біля Центрального залізничного вокзалу, що за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, звернули свою увагу на раніше не знайомого їм ОСОБА_9 , в якого могло бути цінне майно. Після чого, 20 серпня 2020 року, приблизно 01 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 та Особа 2, звернулися до ОСОБА_9 з проханням надати їм цигарки, а ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_4 та Особа 2 розпити спиртні напої.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_9 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, 20 серпня 2020 року, приблизно о 02 годині 35 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та Особа 2, прийшли до Ботанічного саду імені Академіка ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де на лавці почали розпивати спиртні напої. Після чого, ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_9 його мобільний телефон марки «Нокіа 2.3», сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 271 гривня 00 копійок, для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_9 не усвідомлюючи протиправних дій ОСОБА_4 та Особа 2, погодився та надав ОСОБА_4 власний мобільний телефон марки «Нокіа 2.3». В подальшому, 20 серпня 2020 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, до ОСОБА_9 підійшли ОСОБА_3 та Особа 1. З метою досягнення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 наніс один удар своєю правою рукою по шиї ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на асфальт, завдавши фізичного болю. Подолавши опір потерпілого, ОСОБА_3 та Особа 1 зняли з плечей ОСОБА_9 рюкзак чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходилися дві зв`язки ключів, зарядний пристрій до мобільного телефону, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Всього, ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , Особою 1 та Особа 2, відкрито, повторно, викрав майно ОСОБА_9 на суму 2 271 гривня 00 копійок, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнали у повному обсязі, повністю підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особи обвинувачених. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
ОСОБА_3 суду надав показання про те, що він разом з ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2, 20 серпня 2020 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, перебували біля Центрального залізничного вокзалу, що за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, звернули свою увагу на раніше не знайомого їм чоловіка, в якого могло бути цінне майно. Після чого, ОСОБА_4 та Особа 2, звернулися до чоловіка з проханням надати їм цигарки, а ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_4 та Особа 2 розпити спиртні напої. Пізніше потерпілий, ОСОБА_4 та Особа 2, прийшли до Ботанічного саду імені Академіка ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де на лавці почали розпивати спиртні напої. Після чого, ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_9 його мобільний телефон, для здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий погодився та надав ОСОБА_4 мобільний телефон. В подальшому, приблизно о 03 годині 00 хвилин, він разом з Особою 1 підійшли до потерпілого, де він наніс один удар по шиї потерпілого, внаслідок чого останній впав на асфальт. Подолавши опір потерпілого, він та Особа 1 зняли з плечей потерпілого рюкзак та забрали його. Вину у скоєному визнав та щиро розкаявся.

ОСОБА_4 надала суду показання про те, що 20 серпня 2020 року, вона домовилась із ОСОБА_3 , Особою 1 та Особа 2, про відкрите викрадення чужого майна громадян. Перебуваючи з Особою 2, біля Центрального залізничного вокзалу, що за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, звернули свою увагу на раніше не знайомого їм чоловіка, в якого могло бути цінне майно. Після чого, вона разом з Особою 2., звернулися до чоловіка з проханням надати їм цигарки, а потерпілий запропонував їй та Особі 2 розпити спиртні напої. Пізніше потерпілий вона та Особа 2, прийшли до Ботанічного саду імені Академіка ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_4 , де на лавці почали розпивати спиртні напої. Після чого, вона попросила у потерпілого його мобільний телефон, для здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий погодився та надав мобільний телефон. В подальшому, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 разом з Особою 1 підійшли до потерпілого, де ОСОБА_3 наніс один удар по шиї потерпілого, внаслідок чого останній впав на асфальт. Подолавши опір потерпілого, ОСОБА_3 та Особа 1 зняли з плечей потерпілого рюкзак та забрали його. Вину у скоєному визнала та щиро розкаялась.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про можливість з`ясувати всі обставини справи за його відсутності відповідно до ст.325 КПК України.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Також суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 за вчинений злочин, суд визнає його щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину.
З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки злочин викладений у даному вироку суду обвинувачений ОСОБА_3 вчинив після постановлення попереднього вироку та до повного відбуття покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за даним вироком у відповідності зі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного судом покарання по даному вироку у виді позбавлення волі, невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, заміжня, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, нарколога.
В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченої, зокрема її віку, стану здоров`я, способу життя, обставин, що пом`якшують та обтяжуються покарання обвинуваченої.
Суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення останньої без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на неї судом обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.
З метою забезпечення виконання вироку та зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 немає, а тому до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою йому слід залишити без змін.
Цивільний позов у провадженні не заявлявся, судові витрати підлягають стягненню з винних осіб на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , відраховувати з моменту взяття під варту, а саме з 22 жовтня 2020 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 22 жовтня 2020 року по день набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, два CD-диски DVR залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-20/45818-ТВ) у розмірі 490,35 грн., та за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-20/52699-ТВ) у розмірі 490,35 грн. - стягнути солідарно на користь держави з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1