465/3804/21
1-кс/465/1277/22
У Х В А Л А
судового засідання
13.07.2022 року суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді клопотання старшого слідчого СВ Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні №0000715 від 24.02.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 262, ч.2 ст. 289, ч.2,3 ст. 357, ч.2 ст. 298, ч.1 ст. 378, ст. 360 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділом Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000715 від 24.02.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 262, ч.2 ст. 289, ч.2,3 ст. 357, ч.2 ст. 298, ч.1 ст. 378, ст. 360 КК України.
Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000715 від 24 лютого 2014 року, до даного кримінального провадження об`єднано кримінальне провадження за заявою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , про те, що в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року невідомі особи незаконно втрутилися у роботу автоматизованої системи документообігу Франківського районного суду м. Львова.
Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000715 від 24 лютого 2014 року, з даним кримінальним провадженням об`єднано кримінальне провадження за заявою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , що в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року невідомі особи незаконно проникли у приміщення Франківського районного суду м. Львова та пошкодили майно суду.
06.06.2022 року старший слідчий СВ ЛРУП №2 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотання, погодженим із заступником керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні №0000715 від 24.02.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 262, ч.2 ст. 289, ч.2,3 ст. 357, ч.2 ст. 298, ч.1 ст. 378, ст. 360 КК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.06.2022 року, справу №465/3804/21, провадження №1-кс/465/1122/22 передано слідчому судді ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 29.06.2022 року задоволено самовідвід судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000715 від 24.02.2014 року.
Згідно з протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 04 жовтня 2021 року справу № 465/3804/21 (провадження 1-кс/465/1122/22) передано слідчому судді ОСОБА_3
04.07.2022 року слідчий суддя ОСОБА_3 звернувся із письмовою заявою про самовідвід у даному кримінальному провадженні з підстав наведених у даній заяві.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2022 року матеріали даної заяви передано судді ОСОБА_1
Слідчий суддя ОСОБА_3 , який заявив самовідвід в судове засідання не з`явився, та особистих пояснень щодо заявленого самовідводу не надав.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, хоч належно повідомленні про день, час та місце слухання заяви, а тому вважаю за можливе заяву розглядати у її відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).
Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.
Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).
Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.
У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.
При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.
Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відтак, недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Встановлено, що Слідчим відділом Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінальному провадженні за №0000715 від 24.02.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 262, ч.2 ст. 289, ч.2,3 ст. 357, ч.2 ст. 298, ч.1 ст. 378, ст. 360 КК України.

Зокрема, 24 лютого 2014 року у прокуратуру Франківського району м. Львова надійшла заява судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , про те, що в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року невідомі особи незаконно втрутилися у роботу автоматизованої системи документообігу Франківського районного суду м. Львова, що підтверджується п. 7 витягом з ЄРДР №0000715 від 24.02.2014 р.

Крім того, 24 лютого 2014 року у прокуратуру Франківського району м. Львова надійшла заява судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , що в ніч з 18 на 19 лютого 2014 року невідомі особи незаконно проникли у приміщення Франківського районного суду м. Львова та пошкодили майно останнього, що підтверджується п. 8 витягом з ЄРДР №0000715 від 24.02.2014 р.

Також, відповідно до вищевказаного витягу, здійснюється досудове розслідування за фактом знищення та пошкодження майна Франківського районного суду м. Львова. (п.12 витягу).

Отже, заявником у даному кримінальному провадженні є суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 , а досудове розслідування проводиться стосовно пошкодженого майна Франківського районного суду м. Львова, а тому наведені обставини можуть викликати сумнів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 .
Зважаючи на наведене, а також те, що суддя ОСОБА_5 перебуває на посаді судді Франківського районного суду м. Львова, та з урахуванням того, що досудове розслідування проводиться стосовно пошкодженого майна Франківського районного суду м. Львова, з метою забезпечення умов за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді, вважаю за доцільне задовольнити самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000715 від 24.02.2014 року.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України

п о с т а н о в и в :

Задоволити самовідвід слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000715 від 24.02.2014 року.

Матеріали судової справи №465/3804/21, провадження №1-кс/465/1122/22 передати до канцелярії суду для повторної реєстрації та визначення слідчого судді в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Суддя ОСОБА_1