Справа № 579/1329/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
26 липня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з - ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого /у режимі відеоконференції/ ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в кримінальному провадженні обвинувальні акти стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого:
- 05.12.2013 року Олевським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 27.02.2015 року Солом`янським районним судом м. Київ за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- 22.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
- 31.03.2021 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, вчинених за наступних обставин:

21.05.2021 близько 11.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля велосипедної стоянки, розташованої на території ЗОШ №1 в м. Кролевець за адресою: пр. Миру, 2, виявив незамкнений велосипед «Avanti Pirat Pro 24» Cross Series чорно-жовтого кольору, та вирішив його викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку майна, належного ОСОБА_8 , а саме: велосипеда «Avanti Pirat Pro 24» Cross Series чорно-жовтого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ19/119-21/6047-ТВ від 28.05.2021 становить 2267,00 грн.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2267,00 грн.

Крім того, 21.05.2021 близько 12.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на прибудинковій території біля будинку №7 по вул. Воїнів Інтернаціоналістів в м. Кролевець, на сушці для одягу виявив розвішаний одяг та вирішив його викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку з сушки для одягу жилетки (безрукавки) чоловічої коричневого-чорного кольору з підкладкою чорного кольору з капюшоном, марки «House code Lab SYSTEM» та штанів джинсових синього кольору марки «QS by s.Oliver», розмір W36 L34, що належали ОСОБА_9 , загальна вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ19/119-21/6054-ТВ від 28.05.2021 становить 1505,00 грн.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1505,00 грн.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаних вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та розглянув справу в частині зазначеного обвинувачення у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факти скоєння злочинів, передбачених частиною 2 ст. 185 КК України, обвинуваченим ОСОБА_4 доказані повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, вчиненого за наступних обставин.

06 червня 2021 року близько 16 год (точного часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, побачивши малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зайшов до під`їзду вищевказаного будинку, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть та з цією метою зайшов слідом до під їзду за дитиною.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_4 близько 16.00 - 17.00 години, у під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_2 вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи ОСОБА_10 , а саме обхоплював обома руками дитину в області тулуба, стягував штани, при цьому торкався своєю рукою лівої ноги дитини через кишеню дитячих штанів.

Під час вчинення розпусних дій відносно малолітнього, ОСОБА_4 застосовував фізичне насильство, яке виразилося в утримуванні за тулуб малолітнього, закриванні своєю долонею руки роту останньому, таким чином використовував його безпорадний стан, який полягав в тому, що малолітній ОСОБА_10 в силу свого віку не міг правильно розуміти сексуальний характер дій ОСОБА_4 та чинити йому активний опір.

В подальшому ОСОБА_4 припинив свої дії відносно малолітнього ОСОБА_10 .

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення не визнав. В судовому засіданні пояснив, що в указаний день та час перебував біля будинку АДРЕСА_3 , де проживає його тітка, знаходячись біля магазину поблизу вказаного будинку. Був одягнений у кросівки Puma, білу кофту з капюшоном, білі шорти у сіру клітку. Потерпілого побачив, коли той виходив із магазину ПП «Фаль», і пішов за ним. Раніше потерпілого не бачив або не звертав уваги. Потерпілий був середньої статури, не худий і не повний, з вигляду років 7-8, на зріст приблизно 1,30 м 1,40 м, прийшов він до будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 трохи посидів на дитячій площадці біля вказаного будинку, пив пиво, а коли потерпілий заходив у 4 під`їзд, поставив пиво і, відчуваючи погіршення самопочуття майже до втрати свідомості, зайшов у під`їзд слідом за потерпілим. У під`їзді ОСОБА_4 в силу поганого самопочуття був змушений обпертися об потерпілого, щоб не впасти, чи можливо, обняти потерпілого, при цьому одна рука, а саме права, зісковзнула і права штанина потерпілого дійсно трохи стягнулася. Потерпілий стояв спиною до обвинуваченого, спершу усміхався, а коли ОСОБА_4 обперся об нього, став кричати і плакати. За тулуб потерпілого ОСОБА_4 не торкався, до себе не притискав, рота не закривав, спідньої білизни потерпілого не бачив, у кишенях ОСОБА_10 нічого не шукав. З потерпілим не говорив. Не мав жодних намірів сексуального характеру, не відчував жодного сексуального збудження. Щойно потерпілий став кричати, обвинувачений його зразу відпустив і пішов.

Після чого сходив до магазину у будинку по АДРЕСА_3 , де купив іще пива і випив. Бачив, що його фотографували якісь неповнолітні дівчата. За півгодини приїхав автомобіль, із якого вийшов невідомий обвинуваченому чоловік, якому потерпілий ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що 06 червня 2021 року увечері пішов у магазин за морозивом. Телефон із собою він не брав. Біля магазину він побачив обвинуваченого, якого раніше не знав. Обвинувачений був одягнений у світлі футболку і шорти. Купивши морозиво, ОСОБА_10 пішов додому. Оскільки дощило, потерпілий був одягнений у темно-сині джинси та темну кофту. Він розкрив парасольку на виході з магазину і рушив додому. Чи ішов за ним хтось іще, не звернув уваги. Коли потерпілий увійшов до під`їзду, всередині було темно, потім увімкнулося світло за датчиком руху. У цей час його ззаду хтось обхопив руками, притиснув до себе, сказав «Тихо, подожди дві хвилини» і став стягувати штани приблизно до середини стегна. Всередину кишень не залазили, не били, нічого не запитували, не розповідали, не пропонували і також не вимагали грошей чи телефон. Тоді потерпілий закричав, і обвинувачений його відпустив. Оскільки морозиво і парасолька у потерпілого випали, він нахилився їх підняти і озирнувся, тому побачив обвинуваченого ОСОБА_4 і запам`ятав, як той виглядає. Після того як обвинувачений припинив свої дії, потерпілий утік додому, на п`ятий поверх. Вдома розповів усе матері.

З усної консультації психолога ОСОБА_11 як спеціаліста вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 дуже жвавий, емоційний, комунікабельний, демонструє лідерські якості. Допитували його як потерпілого того ж дня, коли сталася подія, тобто 06 червня 2021 року, під час допиту дитина очевидно переживала, але пік емоційної напруги минув. Видно було, що потерпілий намагається відсторонитися від певної події, деякі речі не міг сказати і їх зображав у малюнках. Враження надуманості від розповіді потерпілого ні раніше, ні у судовому засіданні у спеціаліста не виникло. Доповнила, що у школах зараз починаючи із перших класів проводиться спеціалізована програма, де роз`яснюються учням їх права і можливі загрози для їх прав, у тому числі, сексуального характеру.

Допитана у якості свідка законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_10 мати, ОСОБА_6 , суду пояснила, що 06.06.2021 дощило. Син пішов до магазину по морозиво. У цей час свідок виходила до сусідки. Коли повернулася, виявила, що син потерпілий по справі уже прийшов додому, пробіг до балкона, щось виглядав, згодом пішов у кімнату, ліг і став плакати. Морозиво і парасолька валялися на підлозі, у парасольки була зламана спиця. На запитання син сказав, що йому якийсь дядько затискав рота і знімав штани. Дочка вийшла з дому, потай сфотографувала чоловіка, одяг якого був схожий за описом, наданим потерпілим. Син упізнав на фотографії того, хто його хапав. Свідок викликала чоловіка, а тим часом з балкону стежила за обвинуваченим, який спостерігав за дітьми на дитячому майданчику і ходив між під`їздами.

Допитана у якості свідка неповнолітня ОСОБА_12 суду повідомила, що 06 червня 2021 року брат потерпілий ОСОБА_10 - повернувся з магазину, коли їх мама саме пішла до сусідки, сходив на балкон, щось виглядав, потім пішов до кімнати і став плакати. Коли мама повернулася, потерпілий усе їй розповів. Свідок вирішила, що незнайомець домагався її брата, а коли почула опис чоловіка, який хапав брата, знайшла у дворі схожого за описом, сфотографувала і показала потерпілому. Коли той упізнав обвинуваченого, свідок вийшла і продовжувала спостерігати за обвинуваченим, узявши з собою манікюрні ножиці і подруг. Після тої події потерпілий ще тривалий час був у тривожному стані, заляканий.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що 06 червня 2021 року увечері він був на риболовлі, коли зателефонувала дружина і сказала, що на Стаса, тобто потерпілого ОСОБА_10 , напав дядько, знімав штани, закривав рота, а зараз крутиться коло дому. Свідок якнайшвидше повернувся з риболовлі, на той час дочка, свідок ОСОБА_12 , уже перекинула фото. Коли приїхав, стали шукати того чоловіка, що напав на потерпілого. Знайшли його біля будинку номер 88 біля парковки. Потерпілий упізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , свідкові здалося, що обвинувачений знаходився у стані сп`яніння. У ході розмови з обвинуваченим свідок висловлювався лайливо, проте фізичну силу не застосовував. Обвинувачений заперечував, що щось вдіяв із потерпілим, однак оскільки потерпілий твердо його впізнав, свідок викликав поліцію. Після цих подій свідок вважає, що ознак травми у потерпілого немає, він цілком нормальна дитина.

Допитана у якості свідка ОСОБА_14 суду повідомила, що 06 червня 2021 року приблизно о 17:00-17:30 годині приїхала на машині до свекрухи на АДРЕСА_4 . Там дочка свідка вибігла з машини, а обвинувачений, котрий саме ходив біля 4-5 під`їзду, зупинився і став на неї дивитися. Потім обвинувачений пішов у бік магазину. Обвинувачений був худорлявий, середнього зросту, вбраний у футболку, шльопанці й шорти, зовні скидалося, наче на щось чекає чи щось шукає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 суду підтвердила, що 06 червня 2021 у вечірній час приходив і купував морозиво потерпілий ОСОБА_10 , проте пригадати одяг потерпілого та чи тримав щось у руках, не змогла.

Допитана у якості свідка ОСОБА_16 суду пояснила, що є класним керівником потерпілого ОСОБА_10 . Після 06 червня 2021 року їй зателефонувала мама потерпілого та повідомила, що сина кілька днів не буде в школі. Після цього потерпілий повернувся до навчання, був трішки знервованим, потім повернувся до норми став активний, ініціативний, відповідав на уроках. Доповнила, що за характером потерпілий не схильний до навіювання якихось думок чи до вигадок.

Судом також досліджено безпосередньо в судовому засіданні письмові докази сторони обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України:

- протокол огляду місця події від 07.06.2021 з фототаблицею, яким зафіксовано вигляд та конструктивні особливості дверей під`їзду №3 багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , а також сходової клітини вказаного під`їзду;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 06.06.2021 року, згідно з яким клопотань, заяв чи скарг від ОСОБА_4 не надійшло, під час обшуку нічого не вилучено;

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.07.2021 року, згідно з яким ОСОБА_4 відмовився від участі у слідчому експерименті;

- висновок судово-психіатричного експерта №252 від 05.07.2021 року, згідно з яким ОСОБА_4 як на момент вчинення протиправного діяння, так і на даний час, психічними захворюваннями не страждав, ознак хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився в стані простого сп`яніння (алкогольного, наркотичного), міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновок судово-психіатричного експерта №250 від 01.07.2021 року, згідно з яким малолітній потерпілий ОСОБА_10 як на момент вчинення відносно нього протиправного діяння, так і на даний час, психічними захворюваннями не страждає, ознак хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, міг правильно сприймати, запам`ятовувати та відтворювати обставини вчинюваного злочину та може давати покази відносно них, приймати участь у слідчих діях. Згідно з даним висновком, ОСОБА_10 з урахуванням віку та інтелектуально-мнестичного розвитку не розумів характер та значення вчинених відносно нього дій, не міг здійснювати активний, повноцінний опір, діяв у межах ресурсів власної особистості (кричав). Підвищеної схильності до фантазування та навіювання у потерпілого не виявлено. За змістом висновку, у ході дослідження ОСОБА_10 пояснив, що у ході протиправного діяння вважав та боявся, що його можуть викрасти. Описуючи дії ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_10 під час дослідження повідомив, що обвинувачений одною рукою його схопив, а іншою хотів зняти з нього штани та засунув руку під резинку штанів;

- свідоцтво про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія І-БП від 12.07.2013;

- довідка-характеристика на ОСОБА_10 з місця проживання;

- довідка ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 11.06.2021 №13084;

- характеристика опорного закладу «Кролевецький ліцей №3» Кролевецької міської ради Сумської області на учня ОСОБА_10 та копія особової справи на нього;

- постанова про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 19.07.2021;

- протокол отримання зразків для експертизи від 19.07.2021;

- висновок молекулярно-генетичної експертизи від 28.09.2021 №СЕ-19/111-21/35945-БД;

- копія паспорта обвинуваченого ОСОБА_4 , витяг з Адмінпрактики на ОСОБА_4 , вимога про судимості ОСОБА_4 №4419/59/01-2021 від 07.06.2021;

- копія вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2018 №755/6735/18 відносно ОСОБА_4 ;

- копія вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 31.03.2021 №691/162/21 відносно ОСОБА_4 ;

- довідка ІНФОРМАЦІЯ_4 №801 від 08.06.2021 щодо ОСОБА_4 , за змістом якої на військовому обліку обвинувачений не перебуває;

- довідка КП «Кролевецька лікарня» №4420 від 07.06.2021 відносно ОСОБА_4 , за змістом якої останній на «Д» обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведеного 06.06.2021 року відносно ОСОБА_4 , за змістом котрого ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- довідка-характеристика на ОСОБА_4 з місця проживання.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.2 КК України суд розцінює як обрану ним лінію самозахисту та бажання уникнути відповідальності за вчинене. Однак при цьому суд наголошує, що винуватість ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, доказами, які досліджені в ході судового засідання, не доводиться поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року в справі «Кобець проти України» визначено, що доведення «поза розумним сумнівом» має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.

Положеннями ст.84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Кожен доказ, яким суд обґрунтовує своє рішення, має бути належним та допустимим.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 5 "Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи", розпусні дії, відповідальність за які передбачено статтею 156 КК України, повинні мати сексуальний характер і можуть бути у виді фізичних дій або інтелектуального розбещення. Такі дії спрямовані на задоволення винною особою статевої пристрасті або на збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту.

Під фізичними розпусними діями слід розуміти оголення статевих органів винної чи потерпілої особи, непристойні доторкання до статевих органів, які викликають статеві збудження, навчання статевим збоченням, імітація статевого акту, схиляння або примушування потерпілих до вчинення певних сексуальних дій між собою, вчинення статевих зносин, акту онанізму у присутності потерпілої особи тощо. Інтелектуальними розпусними діями є, зокрема, ознайомлення потерпілої особи із порнографічними зображеннями, відеофільмами, цинічні розмови з нею на сексуальні теми тощо.

Розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, можуть відбуватися як за її згодою, так і з застосуванням до неї фізичної сили з метою примушення її до вчинення певних дій сексуального характеру.

Суд наголошує, що в судовому засіданні встановлено та однозначно підтверджено доказами, що обвинувачений ОСОБА_4 06.06.2021 року увійшов слідом за малолітнім потерпілим ОСОБА_10 до під`їзду в будинку АДРЕСА_2 , де потерпілого обхопив руками та утримував протягом певного часу, при цьому з потерпілого частково стягнув штани. Водночас суду як письмовими доказами, так і поясненнями потерпілого та свідків не доведено здійснення обвинуваченим ОСОБА_4 відносно малолітнього потерпілого ОСОБА_10 жодної із передбачених чинним законодавством фізичних чи інтелектуальних розпусних дій, котрі віднесено до об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

Крім того, приймаючи як доказ пояснення малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , суд враховує, що у відповідності до висновку експертизи, останній з урахуванням віку та інтелектуально-мнестичного розвитку не розумів характер та значення вчинених відносно нього дій, а отже, не може сприймати пояснення потерпілого як достатнє та допустиме свідчення умислу обвинуваченого на задоволення статевої пристрасті та розбещення малолітньої особи.

Свідчення свідків суд враховує у їх сукупності та взаємозв`язку, в цілому ж приймає до уваги, що жоден із свідків не був очевидцем як дій, у скоєнні яких обвинувачено ОСОБА_4 , так і подій, які відбувалися безпосередньо перед і після скоєння таких дій за участі потерпілого та обвинуваченого, і їх покази лише відтворюють стан потерпілого після вчинених ОСОБА_4 дій, хід пошуків та затримання обвинуваченого тощо.

Стороною обвинувачення не доведено перед судом усі обов`язкові ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, які вказані у висунутому обвинуваченні, в діях обвинуваченого під час скоєння протиправного діяння проти ОСОБА_10 06.06.2021 року, а саме вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 відносно потерпілого саме розпусних дій, умислу на скоєння розбещення неповнолітнього та наявності мотиву задоволення статевої пристрасті в діях обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв розбещення неповнолітнього, попри те, що така позиція не є щирою, не спростовуються наведеними вище доказами, які не доводять його вину поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Таким чином, суд вважає, що судом всім учасникам провадження в даному випадку були створені належні умови щодо справедливого судового розгляду та доведення перед судом своїх правових позицій. Вказаний висновок суду цілком узгоджується зі ст. 92 ч. 1 КПК України та системним аналізом рішень ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій.

Відповідно до ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Зважаючи на усе раніше викладене, суд вважає висунуте обвинувачення за ч.2 ст.156 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає за необхідне виправдати ОСОБА_4 за цим обвинуваченням у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в силу ст. 66 КК України, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу винного, раніше неодноразово судимого за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, який на шлях виправлення не став, а знову вчинив аналогічний злочин у період відбуття іспитового строку, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, позицію прокурора, яка просила призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за ч.2 ст.156 КК України у виді семи років позбавлення волі, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України - позбавлення волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні:

велосипед «Avanti Pirat Pro 24» Cross Series чорно-жовтого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 ,

жилетку (безрукавку) чоловічу коричнево-чорного кольору з підкладкою чорного кольору з капюшоном, марки «House code Lab SYSTEM», та штани джинсові синього кольору марки «QS by s.Oliver», розмір W36 L34, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 після вступу вироку в законну силу залишити в розпорядженні власників.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення експертиз у сумі 1201,34 грн: 514,86 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ19/119-21/6047-ТВ від 28.05.2021 року та 686,48 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ19/119-21/6054-ТВ від 28.05.2021, - суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст. 2, 91, 369-371, 381, 382, 373, 374, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді одного року позбавлення волі, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 31.03.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, остаточно визначити покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.156 КК України та виправдати його за ч.2 ст.156 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним такого кримінального правопорушення та наявності у його діях складу кримінального правопорушення.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у виді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у кримінальному провадженні за проведення експертиз у сумі 1201,34 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні: велосипед «Avanti Pirat Pro 24» Cross Series чорно-жовтого кольору, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , а також жилетку (безрукавку) чоловічу коричнево-чорного кольору з підкладкою чорного кольору з капюшоном, марки «House code Lab SYSTEM», та штани джинсові синього кольору марки «QS by s.Oliver», розмір W36 L34, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , після вступу вироку в законну силу залишити в розпорядженні власників.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1