Справа № 562/1927/21>
У Х В А Л А
"30" березня 2022 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
його захисникаадвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0004461 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в умисному вбивстві за ч.1 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що у випадку скасування або зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, він може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 просять у задоволені клопотання прокурора відмовити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання для можливості вступу в ряди Збройних сил України у зв`язку з оголошеним в країні воєнного стану.
Заслухавши думку прокурора суд приходить до такого висновку.

Установлено, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 лютого 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 в даній справі обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком до 07 квітня 2022 року.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовженого строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховуються вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

На даний час судове провадження не завершене та ризики, передбачені пунктом 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були враховані при встановленні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані, вчиняти інші кримінальні правопорушення, не зменшилися і жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти йому.
Відповідно до ч.1 ст.616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
А тому, з огляду на викладене, тяжкість злочину та особу обвинуваченого, який обвинувачується за ч.1 ст.115 КК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, а в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження ним військової служби слід відмовити.

Керуючись ст.ст.177, 183, 331, 616 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 травня 2022 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну обраного запобіжного заходу для подальшого проходження військової служби - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: