Справа №357/3686/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2721/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

4 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 засуджений 11.10.2016 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі. За час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» характеризувався позитивно, має заохочення. Засуджений вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, не прагне такого виправлення, особливі позитивні зрушення в його поведінці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 послався на те, що ухвала суду є незаконною. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що під час відбування покарання він характеризувався позитивно, має заохочення. Крім того зазначає, що має міцні соціальні зв`язки, на утриманні у нього перебувають неповнолітня дочка та матір похилого віку. Також зазначає, що у нього є необхідність лікування, яке неможливе в умовах його перебування у колонії, оскільки має незадовільний стан здоров`я пов`язаний із частковою втратою зору, має статус пенсіонера, непрацездатний.
Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, думку засудженого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За змістом статті 81 КК України та згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», однією з умов для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Сумлінне ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці, систематичним виконанням трудових обов`язків, відсутністю трудових порушень за весь час відбування покарання.
Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Суд першої інстанції при розгляді клопотання, всупереч твердженням засудженого ретельно та належним чином перевірив його доводи щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення.
Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено надані матеріали, заслухана думка засудженого, прокурора та представника установи виконання покарань, і прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2016 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі. Початок строку покарання 01.02.2017 року, кінець строку 01.02.2023 року. Утримуючись в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 01.02.2017 року характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувалися. В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» відбуває покарання з 02.03.2017 року. За час відбування покарання зарекомендував себе з посереднього боку. Має 10 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та 1 заохочення. На виробництві установи не працевлаштований. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. До виконання передбачених законом вимоги персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається утримувати у чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі під контролем адміністрації установи. Приймає участь в організаціях виховних заходів, які проводяться в установі.
Крім того, судом встановлено, що за період з 2001 року по 2016 роки ОСОБА_7 6 разів засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняв нові умисні злочини.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання осіб, до яких можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є обґрунтованими, а вимоги апеляційної скарги засудженого не ґрунтуються на матеріалах справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2016 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя