Справа № 191/4391/21
Провадження № 1-кп/191/263/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000790 від 15.12.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 -2018 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
увчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2021 року приблизно о 23-30 годин, ОСОБА_4 , разом зі своїми знайомими - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на автомобілі Форд Транзит, під керуванням ОСОБА_7 , слідували по ґрунтовій дорозі з водойми «Дамба» в напрямку с. Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області. Зупинившись, не доїжджаючи до с. Іванівка Синельниківського району, біля ферми СФГ «Рой» під світлом фар автомобіля ОСОБА_4 побачив пасіку вуликів з бджолами, які знаходились неподалік ферми, які належить ОСОБА_9 . Вказані вулики з бджолами, ОСОБА_4 визначив, як предмети, яким можна таємно заволодіти на свою користь і у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна.

Так, 21.11.2021 року приблизно о 23-40 годин ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що на вказаній пасіці знаходиться два вулики, які належать йому, попросив останніх допомогти погрузити два вулики з бджолами до автомобілю Форд Транзит, та перевезти в м. Синельникове. В свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не будучи обізнаними в злочинних намірах ОСОБА_4 , погодились допомогти останньому.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, разом з ОСОБА_8 , погрузили два вулики розміром 60 х 60 см. висотою 70 см., на 12 рамок з бджолами породи «Українська степова» до автомобілю Форд Транзит. Таким чином ОСОБА_4 таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме : два вулики розміром 60 х 60 см. висотою 70 см., на 12 рамок з бджолами породи «Українська степова», вартість яких згідно висновку експерта №4791/21 від 16.12.2021 року становить 4370,00 грн., з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

Своїми злочинними, умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_9 на суму 4370,00 гривень.

Також, 22.11.2021 року приблизно о 23-00 годин, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого мешкання, за адресою : АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, а саме вуликів з бджолами, які знаходяться біля ферми СФГ «Рой», що на околиці с. Іванівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області.

Так, 22.11.2021 року, приблизно о 23-05 годин ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, попросив свого знайомого ОСОБА_7 допомогти перевезти вулики з бджолами на автомобілі Форд Транзит, який перебуває у користуванні останнього, з пасіки біля ферми СФГ «Рой», що на околиці с. Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області до м. Синельникове. В свою чергу ОСОБА_7 , не будучи обізнаними в злочинних намірах ОСОБА_4 , погодився допомогти останньому.

22.11.2021 року, приблизно о 23-30 год., перебуваючи на пасіці, біля ферми СФГ «Рой», що на околиці с. Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, разом з ОСОБА_7 , погрузили шість вуликів розміром 60 х 60 см. висотою 70 см., на 12 рамок з бджолами породи «Українська степова» до автомобілю Форд Транзит. Таким чином ОСОБА_4 таємно, повторно, викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: шість вуликів розміром 60 х 60 см. висотою 70 см., на 12 рамок з бджолами породи «Українська степова», вартість яких згідно висновку експерта №4785/21 від 16.12.2021 року становить 13110.00 гри., з якими з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

Своїми злочинними, умисними діями, що виразились у таємному, повторному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_9 на суму 13110,00 гривень.

Діяння ОСОБА_4 у своїй сукупності кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужою майна (крадіжка), та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся в скоєному. Крім того зазначив, що в листопаді 2021 року, у вечірній час він викрав з пасіки яка розташована на околиці с. Іванівка Синельниківського району, біля ферми СФГ «Рой», два вулики. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були в автомобілі він не повідомив, про свої злочинні наміри, попросив останніх допомогти погрузити два вулики з бджолами до автомобілю Форд Транзит, та перевезти в м. Синельникове. За вулики він отримав кошти в сумі 1200 гривень та витратив їх на свою сім`ю. Наступного дня він також разом з ОСОБА_7 перевіз шість вуликів з тієї самої пасіки. ОСОБА_7 знов нічого не знав про його злочинні наміри. Він особисто продав вулику знайомому за 3600 грн та витратив кошти сам особисто на свою родину. У скоєному щиро кається, крадіжку вчинив, так як перебував у скрутному матеріальному становищі. Викрадене майно повернуто потерпілому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина ОСОБА_4 в скоєнні ним злочинів в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, а саме : таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст.185 КК України, а саме : таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є проступком та не тяжким злочином, особу обвинуваченого : його соціальне становище, який під наглядом лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, не працюючого, вину визнав повністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати вирішити на підставі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання :

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази вісім вуликів з бджолами залишити у володінні потерпілого ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, на користь ОСОБА_10 , витрати на проведення судових експертиз №4785/21 від 16.12.2021 року та №4791/21 від 16.12.2021 року в розмірі 320 ( триста двадцять ) гривень 00 копійок на розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1