Справа № 524/851/22
Провадження № 1-кп/524/295/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000069 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Омельник, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2022 року на лінію «102» о 21 год. 29 хв. надійшов виклик за фактом «Бійка» за адресою: АДРЕСА_2 від ОСОБА_6 . На виклик було орієнтовано наряди «Бурмістр 9», «Залік-110 УПП», Бурмістр-10».

В ході відпрацювання виклику працівниками поліції у складі екіпажу «Бурмістр 10» в під`їзді будинку АДРЕСА_3 було виявлено чоловіка, який вів себе неадекватно, мав ознаки алкогольного сп`яніння, гучно лаявся, а саме ОСОБА_5 .

В подальшому, 10.01.2022 року близько 00 год. 37 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , під час спілкування з працівниками поліції поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою, словесно погрожував працівникам поліції, в результаті чого неодноразово отримував усне зауваження від працівників поліції, які виконували свої службові обов`язки. При цьому співробітники поліції, відповідно до наказу МВС № 718 від 19.08.2017 року «Про затвердження Правил носіння однострою поліцейських» мали знаки розпізнання працівників поліції, нагрудний жетон працівника поліції, який знаходився на видному місці.

В ході спілкування та неодноразових зауважень ОСОБА_5 щодо його гучного висловлювання ненормативною лексикою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції, при виконанні службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 наніс удар правою ногою в область паху та правою рукою, зігнутою в кулак в обличчя зліва поліцейському водію взводу реагування Кременчуцького МВ УПО в Полтавській області старшому сержанту поліції ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта № 18 від 10.01.2022 року, внаслідок зазначених дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час судового розгляду кримінального провадження між ОСОБА_5 та прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 28.01.2022 року укладена угода про визнання винуватості. Угода укладена у присутності та з участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

В угоді зазначено, що сторони дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України та щодо призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_5 згідно з угодою бере на себе такі зобов`язання:

а) беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри, повідомленої у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України;

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює суть пред`явленого йому обвинувачення, йому роз`яснена кваліфікація його дій, з якою він погоджується.

Обвинувачений зазначив, що він має можливість та погоджується виконати ті зобов`язання, які вони узгодили з прокурором під час укладення угоди про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 , у присутності та за участі захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

Також сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України. У зв`язку з чим, прохають суд застосувати дану норму та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що на нього покладаються обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення йому покарання такого виду і в такому розмірі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з абзацом 2 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 , цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Під час судового засідання суд переконався, що потерпілий ОСОБА_8 не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою та не заперечує проти затвердження такої угоди, про що потерпілий подав письмову заяву прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_5 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , укладену 28 січня 2022 року у присутності адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Полтавського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9