ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 квітня 2022 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою постановити ухвалу про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Щодо пропуску строку, захисник зазначив, що в судовому засіданні була оголошена тільки вступна та резолютивна частини, а повний текст ухвали він отримав тільки 09 лютого 2022 року.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що доказів на підтвердження знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння органами досудового розслідування не здобуто, і в судовому засіданні буде заявлене клопотання про визнання недопустимими доказів, якими органи досудового розслідування обгрунтовують факт знаходження обвинуваченого ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння.
Захисник також зазначив, що ризик переховування обвинуваченого відсутній, оскільки він мав можливість переховуватись, проте, самостійно неодноразово з`являвся до слідчого і відвідував судові засідання, у тому числі судове засідання 16 грудня 2021 року в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська, де йому було вперше обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, а також 11 січня 2022 року в Дніпровському апеляційному суді, де йому було змінено запобіжний захід на тримання під вартою.
Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_8 проживає разом з малолітнім сином і цивільною дружиною, офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має міцні соціальні зв`язки, які в повній мірі спростовують існування будь-яких ризиків.
Захисник вважає, що процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 та його поведінка в побуті та особистому житті є доказом відсутності ризиків, про які зазначає прокурор.
Колегія суддів вважає, що є підстави для поновлення захиснику строку на апеляційне оскарження для забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_7 на доступ до правосуддя.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Жоден з учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,яке є тяжким злочином, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувачений, може вчинити інше правопорушення у сфері дорожнього руху, враховуючи, що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, тобто, має схильність до вчинення правопорушень в цій сфері, а тому існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що обвинувачений проживає разом з малолітнім сином і цивільною дружиною, офіційно зареєстрований, тобто має міцні соціальні зв`язки, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги захисника стосовно недоведеності перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, оскільки питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Також колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4