Справа № 443/342/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/720/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 25 липня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,

встановила:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Воскресінці Рогатинського району Івано-Франківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

та продовжено строк тримання під вартою на два місяці до 24 вересня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника відмовлено.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід є надто суворим.

Апелянт вказує, що судом не взято до уваги обставини, які виключають перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, зокрема, те, що обвинувачений переніс операцію на ліктьовому суглобі та згідно з рекомендаціями лікарів йому необхідно продовжити лікування в стаціонарних умовах під наглядом ортопеда/травматолога та пройти курс фізичної реабілітації, що є неможливим в умовах ізоляції. Через недотримання рекомендацій лікарів, у ОСОБА_6 постійно підвищена температура та болі у суглобі правої руки.

Також, на думку апелянта, судом безпідставно не враховано те, що травму руки обвинувачений ОСОБА_6 отримав, перебуваючи в зоні АТО.

Крім цього захисник звертає увагу, що ОСОБА_6 працівники поліції затримали 11 листопада 2021 року, але у матеріалах справи є протокол затримання ОСОБА_9 від 12 листопада 2021 року. Стверджує, що факт затримання ОСОБА_6 саме 11 листопада 2021 року підтверджують також потерпілий і свідок.

Апелянт вказує на відсутність ризиків, перерахованих у клопотанні прокурора: ОСОБА_6 не може переховуватися від суду з хворою рукою, оскільки має бути під наглядом лікаря; відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде перешкоджати встановленню істини у справі та незаконно впливати на свідків, адже досудове розслідування на сьогодні завершене, а свідки надали показання у суді. Вважає, що із хворою рукою обвинувачений ОСОБА_6 не піде на вчинення нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на відсутність клопотань прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про розгляд апеляційної скарги за їх участі, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 443/342/22 в провадженні Жидачівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185 КК України.

У вказаному кримінальному провадження ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25 липня 2022 року.

Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, внаслідок якого заподіяно смерть особі, у разі визнання ОСОБА_6 винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, які дозволяють застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також встановив наявність ризиків того, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Правових підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою (як про це просить апелянт), колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою колегія суддів визнає необґрунтованими й до уваги не бере.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не може триматися в умовах ізоляції через перенесену операцію на ліктьовому суглобі, а отримати кваліфіковану медичну допомогу в умовах СІЗО не можливо, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України. Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги. При цьому, єдиною безумовною підставою для звільнення з місць попереднього ув`язнення за станом здоров`я є наявність захворювання, яке перешкоджає його подальшому утриманню в умовах установи виконання покарань, в тому числі СІЗО, виключний список яких визначено Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання. Разом з цим, будь-яких переконливих та відповідних доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого дійсно перешкоджає його перебуванню в умовах ДУ ЛУВП № 19 стороною захисту не надано.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суду першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки, з якою погоджується апеляційний суд.

При розгляді клопотання суд з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, й виклав їх у своєму рішенні.

При цьому апеляційний суд враховує складність кримінального провадження, поведінку учасників кримінального провадження та спосіб здійснення судом своїх повноважень.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченому тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 25 липня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10 -Микич