233 № 233/3264/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області клопотання про продовження запобіжного заходу по об`єднаному кримінальному провадженню за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 389, ч.3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 389, ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судове засідання надав клопотання про продовження строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, обґрунтовуючи, це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу раніше до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили рішення за клопотанням прокурора прийняти на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані матеріали, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, суд приходить таких висновків.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 08 липня 2022 року.

Необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в клопотанні обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки він може, на думку прокурора, переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 08 липня 2022 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшов висновку про доцільність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам , та беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може:

- переховуватись від суду, з огляду на суворість покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі від 6 років, та наслідки і ризик втечі для обвинуваченого можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. Крім того, останній судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, маючи непогашену і не зняту в установленому законом порядку судимість, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Водночас, відносно останнього в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають інші кримінальні провадження, у тому числі за вчинення корисливого кримінального правопорушення, та за одне із яких він перебуває у розшуку. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитись від слідства;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як до теперішнього часу проведеними заходами не встановлено місцезнаходження всього викраденого майна (корпус системного блоку, цигарки «Red Marlboro», цукерки) та інших речових доказів;

- незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , з якими ОСОБА_5 підтримує дружні відносини, у зв`язку з чим перебуваючи на волі він може незаконного впливати на останніх та просити або змушувати їх змінити свідчення на свою користь, що може істотно впливати на хід судового розгляду та встановлення істини у справі;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_5 раніше судимий за умисне корисливе кримінальне правопорушення, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином, вчинене в період відбуття покарання за попередньою судимістю. Крім того, у провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відносно останнього перебувають інші кримінальні провадження, у тому числі за вчинення корисливого кримінального правопорушення, та за одне із яких він перебуває у розшук, що свідчить про те, що підтверджує його схильність до скоєння правопорушень.

При продовженні дії запобіжного заходу судом враховано також особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 є працездатним, не має офіційного джерела доходу, на життя заробляє тимчасовими заробітками, не одружений, неповнолітній дітей на утриманні не має, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти власності, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, відносно останнього в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають інші кримінальні провадження.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , що на даний час виключає можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Більш м`який запобіжний захід з урахуванням існування вищезазначених ризиків не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому, враховуючи майновий та сімейний стан останнього та наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити незмінним розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а саме: у виді 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, поклавши на ОСОБА_5 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 331 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_10 про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 03 вересня 2022 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» (10001, Житомирська обл., місто Житомир, Богунський район, просп. Незалежності, будинок 172) (по закінченню воєнного стану - у ДУ «Бахмутська УВП (№ 6)»).
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 99240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, строком до 03 вересня 2022 року.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних, покладених на нього обов`язків, а саме, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно нього може бути знову застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_10 .
Вручити копію цієї ухвали учасникам негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя