Справа № 749/15/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/299/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000229 від 24.07.2020, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою місцевого суду ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 липня 2022 року включно.

Мотивуючи своє рішення місцевий суд вказав, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, жодним чином не зменшилися, а судове провадження, у свою чергу, не завершено.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що вищевказана ухвала суду є недостатньо обґрунтованою, оскільки усі ризики передбачені ст. 177 КПК України грунтуються на припущеннях. Крім того, на його думку, місцевим судом було взято до уваги лише доводи сторони обвинувачення, а доводам сторони захисту не надано належної правової оцінки.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд першої інстанції, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки всі ті ризики, у зв`язку з якими саме така міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 обиралася та продовжувалася, на даний час дійсно не зникли.

Окрім того колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в інкримінованих йому злочинах, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, скоїти інше кримінальне правопорушення, зазначені ризики виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, на переконання колегії суддів, підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є обґрунтованими, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 331, 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4