ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000451 від 02.04.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Фастова Київської області, громадянки України, з середньою освітою, перебуває у цивільних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 та 2021 років народження, не є інвалідом, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжа), вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 розуміючи, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, 02.04.2022 близько 14 год. 55 хв., перебуваючи в магазині «ЕКО-маркет» по вул. Соборній, 51 в м. Фастів Київської області, побачила на прилавку каси, яка не працювала, гаманець чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 , та вирішила незаконно збагатитись за рахунок його викрадення, передбачаючи наявність в ньому грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 відразу після цього, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що виявлений нею гаманець фактично не вийшов з володіння власника, який може знаходиться неподалік та повернутись за ним, щоб поновити контроль над своїм майном, нехтуючи можливістю виявлення (ідентифікації) законного власника гаманця, шляхом вільного доступу таємно викрала вказаний гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, з грошовими коштами в сумі 2600 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця події втекла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2600 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та пояснила суду, що 02.04.2022 близько 14 год. 55 хв. вона перебувала в магазині «ЕКО-маркет» по вул. Соборній, 51 в м. Фастів Київської області, де побачила на прилавку біля першої каси гаманець чорного кольору, який вона взяла та підійшла до комірок для зберігання речей та поклала зазначений гаманець до однієї комірки, а пакет, який принесла із собою до іншої комірки. Далі пішла до залу із товарами та придбала деякі продукти харчування, після чого повернулась до комірок та забрала з однієї комірки пакет , а іншої гаманець та пішла додому. Вдома перевірила вміст гаманця там були гроші в сумі 2600 грн, картки на знижки, пилочки, ручка. Того ж дня до неї приїхала поліція. Зазначила, що цілком обізнана про те, що в день скоєної нею крадіжки в країні діяв воєнний стан, однак не думала, що за такі дії передбачена сувора відповідальність. Збитки завдані потерпілій відшкодувала повністю. У скоєному щиро розкаялась, просила суворо не карати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України повністю з найшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжа), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 та 2021 років народження, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких умисних корисливих злочинів, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка вину визнав у повному обсязі, щиро розповідала про скоєне та розкаялась, її поведінку після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка не має до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру, просила врахувати наявність двох малолітніх дітей та призначити їй мінімальне покарання, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченої ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на неї встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 08.06.2022.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- гаманець, грошові кошти в сумі 1489 грн., шість дисконтних карт, дві візитки, дві квитанції, дві пилочки для нігтів, одна ручка, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній;

- диск з файлами відеозаписів, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000451 від 02.04.2022 зберігати в матеріалах цього кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7