Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1401/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Кулай О.М.,

прокурора Олексюка В.С.,

представника власника майна, щодо якого подане клопотання Базько Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва Олексюка В.С. про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000170 від 12.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367, ч.3 ст. 209 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва Олексюк В.С. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить:

1. Накласти арешт на майно в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000170 від 12.03.2021, шляхом заборони розпорядження та користування грошовими коштами номіналом: 200 грн. - 1828 шт., 500 грн. - 18 шт., 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 2 шт., 10 грн. - 1 шт., 5 грн. - 1 шт. - всього на суму 374705 грн.; долари США - купюри по 100 доларів - 2930 шт., 50 доларів - 37 шт., 20 доларів - 2 шт., 10 доларів - 1 шт., 5 доларів - 1 шт. - всього на суму 294905 доларів США; Євро купюрами: 100 Євро - 13 шт., 50 Євро - 31 шт., 20 Євро - 2 шт., 10 Євро - 2 шт. - всього на суму 2910 Євро; швейцарські франки купюрами: 100 франків - 1 шт., 20 франків - 1 шт., 10 франків - 1 шт. - всього на суму 130 швейцарських франків, які були вилучені 13.05.2021 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровими номерами: :03:023:0030 та :03:023:0031.

2. Визначити порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000170 від 12.03.2021 шляхом передачі вищевказаних грошових коштів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 209 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 12.03.2021.

У вказаному кримінальному провадженні перевіряються обставини, за яких директор ТОВ «Еко-Буд-Трейд» ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, упродовж 2020 року, у тому числі з директором ТОВ «БК Теплобуд» ОСОБА_3 , зловживаючи службовим становищем, протягом 2020 року привласнив кошти територіальної громади м. Києва, виділені на будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, шляхом складання та підписання актів приймання виконаних робіт, до яких внесені відомості про обсяги та вартість робіт, що не відповідали обсягам і вартості робіт фактично виконаних робіт, що спричинило збитки інтересам територіальної громади м. Києва в особливо великих розмірах.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 5 ст. 191 КК України.

Також у вказаному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення за фактом вчинення службовими особами КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» при затвердженні актів приймання виконаних будівельних робіт №233/05-20 за липень 2020 р. та №284/06-20 за листопад 2020 р. по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через річку Дніпро у місті Києві» службової недбалості, оскільки не перевірено перед їх затвердженням обсяг і вартість фактично виконаних робіт, внаслідок чого інтересам вказаного комунального підприємства спричинено тяжкі наслідки.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 2 ст. 367 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні також здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення за фактом вчинення службовими особами ТОВ «Спецпроект Інвест» та ТОВ «БК Будівельний майданчик», за попередньою змовою групою осіб, заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування також перевіряються обставини, за яких ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та інші невстановлені на цей час особи, діючи умисно, вчиняють дії з набуття, володіння, використання, розпорядження грошовими коштами, отриманими злочинним шляхом, пов`язаним з вчиненням кримінальних правопорушень, при цьому вчиняючи дії, спрямовані на приховування, маскування походження таких грошових коштів, володіння ними, права на такі грошові кошти, джерела їх походження, місцезнаходження, будучи обізнаними, що такі грошові кошти прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержані злочинним шляхом, на суму, що перевищує вісімнадцять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що згідно примітки до ст. 209 КК України становить особливо великі розміри.

Так, під час досудового розслідування, у відповідь на доручення прокурора отримано інформацію відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який є афільованим власником ТОВ «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» () та використовуючи свої корупційні зв`язки в КМДА, Київській міській раді, маючи вплив на службових осіб головних розпорядників бюджетних грошових коштів, забезпечує координацію діяльності злочинної схеми, надаючи вказівки посадовим особам КМДА, комунальних підприємств, зокрема КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», яке є замовником робіт із завершення будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, щодо фінансування підконтрольних йому суб`єктів господарювання, а також отримано відомості, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, пов`язаного з легалізацією грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.

У ході проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000162 від 10.03.2021 за фактом вчинення невстановленими службовими особами Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА)), Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також суб`єктів господарювання, зловживання службовим становищем, які під виглядом надання консультаційних послуг, налагодили отримання неправомірної вигоди за сприяння в отриманні містобудівних умов та обмежень, у т.ч. для реконструкції квартир під нежитлові приміщення, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровими номерами: :03:023:0030 та :03:023:0031, 13.05.2021 виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти номіналом: 200 грн. - 1828 шт., 500 грн. - 18 шт., 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 2 шт., 10 грн. - 1 шт., 5 грн. - 1 шт. - всього на суму 374705 грн.; долари США - купюри по 100 доларів - 2930 шт., 50 доларів - 37 шт., 20 доларів - 2 шт., 10 доларів - 1 шт., 5 доларів - 1 шт. - всього на суму 294905 доларів США; Євро купюрами: 100 Євро - 13 шт., 50 Євро - 31 шт., 20 Євро - 2 шт., 10 Євро - 2 шт. - всього на суму 2910 Євро; швейцарські франки купюрами: 100 франків - 1 шт., 20 франків - 1 шт., 10 франків - 1 шт. - всього на суму 130 швейцарських франків.

Під час досудового розслідування встановлено, що зацікавлені службові особи Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА) з метою отримання неправомірної вигоди сприяють в розгляді та отриманні містобудівних умов та обмежень для реконструкції житлових приміщень (квартир) під нежитлові, тим самим не звертаючи увагу на ознаки підробки поданих документів.

Також встановлено, що до Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА) в період з січня 2020 року надійшло більше 467 заяв на отримання містобудівних умов та обмежень для реконструкції житлових приміщень (квартир) під нежитлові, які мають багато спільних ознак, такі як: форма та текст заяв ідентичні та відрізняються тільки адресами; доручення виписані на одних і тих же людей; оформлені ескізи майбутньої вхідної групи майже ідентичні; орфографічні помилки в документах однакові; підписи власників приміщень на різних документах зовсім різні; документи проходили через одних і тих самих співробітників ЦНАПу; на заявах вказані одні й ті ж контактні номери телефонів.

Зазначені обставини свідчать про можливу змову службових осіб Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА), Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також суб`єктів господарювання при реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури з метою отримання неправомірної вигоди.

Допитаний старший оперуповноваженого УСР в м. Києві ДСР НП України ОСОБА_7 повідомив, що до зазначеної протиправної діяльності мають відношення директор Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА)- головний архітектор міста Києва ОСОБА_8 , перший заступник директора Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА) ОСОБА_9 , заступник директора - начальник управління адміністративних послуг Департаменту ОСОБА_10 , начальник юридичного управління Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА) ОСОБА_11 , які, діючи за попередньою змовою, організовують роботу підлеглих працівників, направлених на вжиття заходів всупереч інтересам служби, в інтересах зацікавлених осіб, залучивши у якості посередників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Координація діяльності такої злочинної схеми здійснюється ОСОБА_1 , який представляється особою наближеною до провладних народних депутатів України, позиціонує себе як «смотрящий», надаючи вказівки зазначеним посадовим особам КМДА та посередниками, здійснюючи контроль за їх діяльністю, у т.ч. за акумулюванням та подальшим розподіленням між учасниками схеми неправомірної вигоди.

Зазначені особи, зловживаючи службовим становищем, діючи в супереч інтересам служби, вживаючи заходи в межах своєї компетенції, направлені в інтересах третіх осіб, а також використовуючи надану їм владу та службове становище, за попередньою змовою вчиняють дії, направлені на вимагання та отримання неправомірної вигоди від фізичних та юридичних осіб за позитивне вирішення питань щодо: погодження містобудівної документації; погодження архітектурно-планувальних частин проектів в межах повноважень; забезпечення дотримання законодавства у сфері містобудування та архітектури, державних стандартів, норм і правил, правил забудови міста Києва, затвердженої містобудівної документації, здійснення контролю за їх реалізацією.

З матеріалів кримінального провадження № 0000162 від 10.03.2021 виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення невстановленими особами злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, які об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0000170 від 12.03.2021.

12.10.2021 постановою прокурора в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000170 від 12.03.2021 вказані грошові кошти, з огляду на обставини, встановлені під час досудового розслідування та ймовірного їх походження, що пов`язане із вчиненням злочинів, визнано речовим доказом вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 209 КК України.

Із урахуванням наведеного, посилаючись на положення статей 2, 98, 100, 170 КПК України, прокурор вказує на необхідність накладення арешту на майно, яким є перелічені у клопотанні грошові кошти, що були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 , з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення продовження здійснення злочинних дій, направлених на легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом та з метою забезпечення можливої конфіскації майна, передбаченої ст. 209 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із наведених у ньому підстав.

Представник власника майна адвокат Базько Т.О. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши прокурора та представника власника майна, щодо якого подане клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 статті 173 КПК України).

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000170 від 12.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367, ч.3 ст. 209 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000162 від 10.03.2021 виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення невстановленими особами злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, які об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0000170 від 12.03.2021.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Під час досудового розслідування, 13.05.2021 органом досудового розслідування було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровими номерами: :03:023:0030 та :03:023:0031, під час якого було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти номіналом: 200 грн. - 1828 шт., 500 грн. - 18 шт., 50 грн. - 1 шт., 20 грн. - 2 шт., 10 грн. - 1 шт., 5 грн. - 1 шт. - всього на суму 374705 грн.; долари США - купюри по 100 доларів - 2930 шт., 50 доларів - 37 шт., 20 доларів - 2 шт., 10 доларів - 1 шт., 5 доларів - 1 шт. - всього на суму 294905 доларів США; Євро купюрами: 100 Євро - 13 шт., 50 Євро - 31 шт., 20 Євро - 2 шт., 10 Євро - 2 шт. - всього на суму 2910 Євро; швейцарські франки купюрами: 100 франків - 1 шт., 20 франків - 1 шт., 10 франків - 1 шт. - всього на суму 130 швейцарських франків.

Постановою прокурора від 12.10.2021 вказані грошові кошти визнано речовими доказами в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000170 від 12.03.2021.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що такі грошові кошти були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні з огляду на обставини, встановлені під час досудового розслідування та ймовірного їх походження, що пов`язане із вчиненням злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 209 КК України.

Водночас, додані до клопотання матеріали не містять доказів, що такі грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки як в самому клопотанні прокурора, так і в постанові про визнання грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні, відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України їх визнано речовими доказами.

При цьому слідчий суддя також враховує, що прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів про те, що вказані грошові кошти є предметом злочинної діяльності, тоді як доводи представника власника майна щодо законності походження грошових коштів, вилучених під час обшуку, слідчий суддя вважає переконливими.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що вказана постанова прокурора про визнання грошових коштів речовими доказами є формальною та непереконливою.

Крім того, як з`ясовано слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, після вилучення грошових коштів за місцем проживання ОСОБА_1 , яке відбулося під час обшуку 13.05.2021, орган досудового розслідування звертався до слідчого судді із відповідним клопотанням про накладення арешту на майно, однак у задоволенні такого клопотання судом було відмовлено.

Слідчий суддя також враховує, що будь-яких доказів в обґрунтування того, що вищеперераховані матеріальні об`єкти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження №0000170 від 12.03.2021, прокурором в судовому засіданні не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

Крім того, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя також виходить із того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано недостатньої кількості доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власника майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва Олексюка В.С. про арешт майна та визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000170 від 12.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 367, ч.3 ст. 209 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва О. О. Ковбасюк