Справа № 201/5318/22
Провадження № 1-кс/201/1802/2022
УХВАЛА
Іменем України

15 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000188 від 03.10.2022р. відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, на обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000188 від 05.04.2022, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - рф) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснюють частковий контроль за територіями вказаних областей, у тому числі і у м. Маріуполі Донецької області.

З метою створення окупаційної адміністрації в м. Маріуполі Донецької області, за вказівки невстановлених представників рф, у районних центрах та містах на території Донецької області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, створюються не передбачені законодавством України так звані «державні адміністрації». З метою надання вигляду законності діяльності вказаним структурним підрозділам, керівниками «ДНР» прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України, зокрема:

- так званою Конституцією «ДНР» від 14.05.2014, у ст. 54 якої вказано, що адміністративно-територіальними одиницями «ДНР» є райони та міста республіканського значення;

- так званою Постановою «Ради міністрів ДНР» «Про введення державних адміністрацій на звільнених територіях Донецької народної республіки» № 32-6 від 08.09.2014, у якій зазначається, що Голови «державних адміністрацій» в адміністративно-територіальних одиницях призначаються розпорядженням Голови ради міністрів «ДНР»;

- так званим Указом голови «ДНР» «Про прийняття тимчасового (типового) положення про місцеві адміністрації Донецької народної республіки» № 13 від 19.01.2015, відповідно до якого, з метою «нормального функціонування та життєдіяльності підприємств та організацій, розташованих на звільненій території», тобто території, яка перебуває під контролем учасників терористичної організації «ДНР»;

На підставі вказаних документів, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів, на території м. Маріуполь Донецької області, яка є невід`ємною складовою частиною території України, так званим Указом голови «ДНР» «Про адміністрацію міста Маріуполь» № 108 від 31.03.2022 незаконно створено адміністрацію міста Маріуполь», розташовану за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, пр. Металургів, б. 84б.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу Російської Федерації, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання рф поширення державного суверенітету України на територію Донецької області, виник умисел на співпрацю з представниками держави агресора.

04.04.2022, ОСОБА_6 , діючи умисно, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Маріуполь Донецької області, на виконання злочинних завдань від представників ЗС рф та інших воєнізованих формувань рф, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, та надання представникам ЗС рф та інших воєнізованих формувань рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, організував зібрання так званих «представників громади» м. Маріуполя Донецької області у будівлі комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №53 Маріупольської міської ради Донецької області» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Пилипа Орлика, б. 79, з метою проведення голосування щодо висування ОСОБА_6 кандидатом на посаду так званого голови «адміністрації міста Маріуполь» та подальшого звернення до керівництва «ДНР» про призначення ОСОБА_6 так званим головою «адміністрації міста Маріуполь».
Після проведення голосування, на підтримку вказаного заходу так званим Головою «ДНР» ОСОБА_8 виданий указ № 123 від 06.04.2022 «Про главу адміністрації міста Маріуполь», яким ОСОБА_6 призначений на посаду так званого голови «адміністрації міста Маріуполь» «ДНР», створеного на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією Російської Федерації.
На ОСОБА_6 , як на так званого голову «адміністрації міста Маріуполь» «ДНР», покладено обов`язки щодо організації роботи вказаної адміністрації, забезпечення розробки, погодження з адміністрацією голови «ДНР» та подальше затвердження так званого Положення про «адміністрацію міста Маріуполя», її структуру та штат, призначення на посади заступників голови «адміністрації міста Маріуполь, створення районних територіальних органів «адміністрації міста Маріуполя», призначення їх керівників, а також затвердження положень про ці органи.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , у період часу з 06 квітня 2022 року по теперішній час, перебуваючи на вказаній посаді, виконує організаційно-розпорядчі функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації російської федерації, а саме «адміністрації міста Маріуполь» Донецької області.

На підставі викладеного, громадянин України ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - рф) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснюють частковий контроль за територіями вказаних областей, у тому числі і у м. Маріуполі Донецької області.

З метою створення окупаційної адміністрації в м. Маріуполі Донецької області, за вказівки невстановлених представників рф, у районних центрах та містах на території Донецької області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, створюються не передбачені законодавством України так звані «державні адміністрації». З метою надання вигляду законності діяльності вказаним структурним підрозділам, керівниками «ДНР» прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України, зокрема:

- так званою Конституцією «ДНР» від 14.05.2014, у ст. 54 якої вказано, що адміністративно-територіальними одиницями «ДНР» є райони та міста республіканського значення;

- так званою Постановою «Ради міністрів ДНР» «Про введення державних адміністрацій на звільнених територіях Донецької народної республіки» № 32-6 від 08.09.2014, у якій зазначається, що Голови «державних адміністрацій» в адміністративно-територіальних одиницях призначаються розпорядженням Голови ради міністрів «ДНР»;

- так званим Указом голови «ДНР» «Про прийняття тимчасового (типового) положення про місцеві адміністрації Донецької народної республіки» № 13 від 19.01.2015, відповідно до якого, з метою «нормального функціонування та життєдіяльності підприємств та організацій, розташованих на звільненій території», тобто території, яка перебуває під контролем учасників терористичної організації «ДНР»;

На підставі вказаних документів, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів, на території м. Маріуполь Донецької області, яка є невід`ємною складовою частиною території України, так званим Указом голови «ДНР» «Про адміністрацію міста Маріуполь» № 108 від 31.03.2022 незаконно створено місцеву адміністрацію міста Маріуполь».

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», 25.10.2022 ОСОБА_6 набув статусу депутата Маріупольської міської ради Донецької області 8 скликання від політичної партії «Опозиційна платформа За життя».

Починаючи з 24.02.2022 (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_6 , будучи депутатом Маріупольської міської ради Донецької області 8 скликання, діючи умисно та за власною ініціативою, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, встановив контакти з невстановленими на даний час особами представниками іноземної організації іноземної держави, а саме ЗС рф та іншим воєнізованими формуваннями рф, для надання останнім допомоги у проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, а саме вчинення активних дій спрямованих на забезпечення діяльності окупаційної адміністрації держави-агресора на території м. Маріуполя Донецької області.

Далі, після встановлення ОСОБА_6 контактів з невстановленими військовослужбовцями та іншим воєнізованими формуваннями рф, 20.03.2022, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, ОСОБА_6 добровільно, на виконання отриманих злочинних завдань від представників ЗС рф та інших воєнізованих формувань рф, в місці розвантаження продуктів харчування біля КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Троїцька 46, надав інтерв`ю російськім ЗМІ, зокрема і «Russia Today» (RT) в якому заявив, що він як депутат Маріупольської міської ради звернувся за допомогою до гуманітарних місій «ДНР» та Російської Федерації і «був почутий», а також звернувся до Збройних сил України і закликав скласти зброю, припинити чинити опір ЗС рф та іншим воєнізованим формуванням рф.

У подальшому, 04.04.2022, ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання злочинних завдань від представників ЗС рф та інших воєнізованих формувань рф, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, та надання представникам ЗС рф та інших воєнізованих формувань рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, організував зібрання так званих «представників громади» м. Маріуполя у будівлі комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №53 Маріупольської міської ради Донецької області» за адресою: м. Маріуполь, вул. Пилипа Орлика, 79, з метою проведення голосування щодо висування ОСОБА_6 кандидатом на посаду так званого «Голови адміністрації міста Маріуполь» та подальшого звернення до керівництва «ДНР» про призначення ОСОБА_6 так званим «Головою адміністрації міста Маріуполь».
На підтримку вказаного заходу, так званим Головою «ДНР» ОСОБА_8 виданий указ № 123 від 06.04.2022 «Про главу адміністрації міста Маріуполь», яким ОСОБА_6 призначений на посаду так званого «Голови адміністрації міста Маріуполь».
Таким чином, з метою проведення інформаційно-підривних акцій, ОСОБА_6 , позиціонуючи себе як представник окупаційної влади м. Маріуполя Донецької області, знаходячись на території вказаного населеного пункту, здійснював дії, які полягали у поширені інформації щодо наявності у місті окупаційної влади «ДНР» підконтрольній Російській Федерації, що в свою чергу створюватиме можливість здійснення висвітлення таких дій представниками Російської Федерації у підконтрольних їм засобах масової інформації на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні дій, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, - державна зрада у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Таким чином, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, за викладених обставин обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполь Донецької області, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , обраний 25.10.2020 депутатом Маріупольської міської ради VIII скликання, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Приморським РВ у м. Маріуполь ГУ ДМС в Донецькій області 31.01.2017,

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- матеріалами, зібраними оперативними підрозділами, що у відповідності до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказами;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 07.04.2022;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 07.04.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.04.2022 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.04.2022 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.04.2022;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 29.04.2022;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 29.04.2022;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 03.05.2022;

- протоколом огляду мережі Інтернет від 05.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10.05.2022 року;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 25.05.2022.

08 квітня 2022 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278, 480, 481 КПК України, ст. 31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, внаслідок не встановлення його місцезнаходження на території будь якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.
Згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, але вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик близьким родичам та членам сім`ї підозрюваного ОСОБА_6 не представилося можливим.

07.04.2022 на номер мобільного телефону яким користується підозрюваний ОСОБА_6 надіслано повістку про виклик останнього до керівника Донецької обласної прокуратури на 08.04.2022р. однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явився та не повідомив причини не явки.

07.04.2022 на адресу міського голови м. Маріуполь Маріупольської міської ради Донецької області надіслано повістку про виклик ОСОБА_6 до до керівника Донецької обласної прокуратури на 08.04.2022р. однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явився та не повідомив причини не явки.

08 квітня 2022 року ОСОБА_6 надіслано поштою письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України на адресу міського голови м. Маріуполь Маріупольської міської ради Донецької області.

26.07.2022 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278, 480, 481 КПК України, ст. 31 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, однак останньому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру особисто не вручено, внаслідок не встановлення його місцезнаходження на території будь якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

На офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України було розміщено повістку про виклик ОСОБА_6 до заступника начальника відділу нагляду Донецької обласної прокуратури на 26.07.2022р., 27.07.2022р. та 28.07.2022р., однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явився та не повідомив причини не явки.

В офіційному виданні газети «Урядовий кур`єр» було розміщено повістку про виклик ОСОБА_6 до заступника начальника відділу нагляду Донецької обласної прокуратури на 26.07.2022р., 27.07.2022р. та 28.07.2022р., однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явився та не повідомив причини не явки.

Згідно відповіді ГВ ЗНД 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 постійно перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області. Тимчасово окуповану територію Донецької області ОСОБА_6 не покидає, у зв`язку з чим викликати його до слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях для проведення необхідних процесуальних дій не має можливості.

Таким чином, місцезнаходження ОСОБА_6 на даний час невідоме, у зв`язку з тим що останній переховується від органів досудового розслідування.

11 травня 2022 року підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в розшук, проведення якого здійснюється ГВ ЗНД 2 управління (з дислокацією у м. Краматорськ) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Ухвалою слідчого судді від 03.08.2022 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема, ст. 111-1, ст. 111 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклики слідчого (не прибув на виклики без поважної причини більше як два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Розшук підозрюваного ОСОБА_6 триває, державний кордон України останній не перетинав.

Свідки, яких необхідно допитати під час розгляду клопотання відсутні.

На підставі викладеного, просив клопотання задовольнити.

Слідчий і прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання та просили ухвалити рішення, яким надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 297-2 КПК України факт перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також встановлено, що ОСОБА_6 постійно мешкає в м. Маріуполі Донецької області, яке натепер фактично є тимчасово окупованою територією і не підконтрольною державній владі України.
Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, у т.ч. передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Наведені докази в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, приймає участь в протиправних діях, виконує функцію так званого так званого «Голови адміністрації міста Маріуполь», створеної на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією Російської Федерації.
Про факт переховування підозрюваної ОСОБА_6 від слідства та суду свідчить те, що він на виклики для проведення слідчих та процесуальних дій, вручення підозри, на виклик слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не з`явився, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваного ОСОБА_6 підтверджуються опублікованими повістками про виклик, наведеними у цьому клопотанні опублікованими в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрюваний належним чином викликалася для вручення повідомлення про підозру та проведення слідчих і процесуальних дій у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_6 проживає та перебуває в м. Маріуполі Донецької області, тобто на території, яка на цей час непідконтрольна владі України, оскільки тимчасово окупована РФ та незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного є підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 15.04.2014 р. № 1207-VII, - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена територія відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2.частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, у березні 2022 року окуповано місто Волноваху Донецької області та збройними формуваннями Російської Федерації встановлено загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 ((у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01 липня 2022 року № 143) затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 29 червня 2022 року, згідно із яким Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування, так званого «ДНР».
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура(ч. 1 ст. 2 КПК України).

Спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 24-1 (ч. 1 ст. 297-1 КПК України)

Наведені обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території та переховується там від органів досудового розслідування.

Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається отримати дозвіл слідчого судді на проведення спеціального досудового розслідування.

Наведені положення КПК України щодо можливості проведення спеціального досудового розслідування повністю узгоджуються з діючою Європейською судовою практикою.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Статутом Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, а саме п. 3, зазначено, що «Організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру», у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Офіційно оголосити підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук не надається можливим через вказані правила Інтерполу.

Підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України; переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого); перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.
На підставі вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, керуючись ст.ст. 2,7, ст.3 ч.1 п.18), ст. 139 ч. 5, ст.ст. 2971-2975, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 03.10.2022р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголошений 17 серпня 2022 року о 17 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1