Справа №295/6936/22
УХВАЛА

29.07.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000703 від 30.04.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, без місця реєстрації, не судимого, за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, -

встановив:

Прокурор у судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутні підстави для обрання іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Обвинувачений в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, підтримане захисником.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

02.05.2022 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.06.2022, без визначення розміру застави.

В подальшому, 28.06.2022 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.07.2022 також без визначення розміру застави.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, а у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та заслухавши думку учасників судового провадження, те, що під загрозою тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 останній може переховуватись від суду, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. Судом не виключається також ризик незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на інших учасників кримінального провадження, а саме: потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 . А тому, обвинуваченому слід продовжити дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 372, 392, 395 КПК України,

постановив:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів по 26.09.2022 (включно).

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1