ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1468/22 Справа № 191/68/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволені клопотання ДУ Синельниківська виправна колонія № 94 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адміністрації установи про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що розгляд вказаного клопотання відбувалось в режимі відеоконференції, тобто засуджений ОСОБА_8 був відсутній в суді першої інстанції під час його розгляду.
Зазначає, що на день звернення з клопотанням засуджений відбув більшу частину призначеного судом покарання.
Стверджує, що судом першої інстанції не надано оцінки документам, які були надані виправною колонією, та якими підтверджується те, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання дотримується порядку та умов відбування покарання, має 6 заохочень, що свідчить про стабільний позитивний процес виправлення засудженого.
Також судом не надано оцінки тому факту, що за клопотанням виправної колонії засуджений за час відбування покарання стягнень не має.
Зазначає, що засуджений одружений та має постійне місце проживання.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року відмовлено у задоволені клопотання ДУ Синельниківська виправна колонія № 94 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_8 за час відбування покарання в установах виконання покарання характеризується негативно, під час перебування в СВК-94 зарекомендував себе позитивно, стягнень не має, має 5 заохочень, працевлаштований, характеризується посередньо, а тому суд дійшов висновку, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, а також з урахуванням того, що згідно із ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання адміністрації установи задоволенню не підлягає.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги його захисника ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції, шляхом направлення на адресу ДУ Синельниківська виправна колонія №94, в якому перебуває засуджений, відповідного повідомлення.
Однак, від засудженого ОСОБА_8 клопотання щодо його участі у розгляді провадження не надходило, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.405 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність засудженого, проти чого не заперечував захисник ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, захисника, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення, з чим погоджується колегія суддів.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування в установах виконання покарань та у виправних колоніях з 18.05.2009 року, характеризувався негативно, порушував вимоги режиму утримання та притягувався до дисциплінарної відповідальності. Під час перебування в ДУ Синельниківська виправна колонія № 94 з 2020 року характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень не має. Працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу. Залучається до робіт із самообслуговування та виконує роботи із благоустрою установи. Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. У відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих стосунків. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених відділення. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої визначено ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства, оцінюється як середній.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав 11 стягнень, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Крім того, наявність у ОСОБА_8 лише 6 заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 11.05.2009 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Посилання захисника на те, що на день звернення з клопотанням засуджений відбув більшу частину призначеного судом покарання, а також, що ОСОБА_8 під час відбування покарання дотримується порядку та умов відбування покарання, має 6 заохочень та не має стягнень не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами. Окрім того, з характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_8 не має стягнень під час його перебування в ДУ Синельниківська виправна колонія №94, однак він мав 11 стягнень під час перебування в установах виконання покарань та в інших виправних колоніях з 18.05.2009 року, в яких характеризувався негативно.
Твердження захисника про те, що засуджений одружений та має постійне місце проживання, не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення, оскільки зазначені обставини не визначені положеннями ст.81 КК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що він не міг бути залученим до оплачуваної роботи через її відсутність або неможливість виконувати таку за станом здоров`я, а також, що позов він погоджується сплачувати, однак виконавче провадження до установи виконання покарань не надходило, колегія суддів вважає такими, що не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки мають враховуватись у сукупності з іншими обставинами.
Крім того, строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 09.06.2023 року.
Посилання захисника на те, що судом першої інстанції розгляд клопотання відбувався в режимі відеоконференції, тобто засуджений ОСОБА_8 був відсутній в суді першої інстанції під час його розгляду, є необгрунтованим, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що суд ухвалою від 13.01.2022 року (а.п.8) визначив здійснювати судове провадження із засудженим, який перебуває в ДУ Синельниківська виправна колонія №94, в режимі відеоконференції відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.336 КПК України, згідно із якою в умовах воєнного стану не враховуються заперечення щодо відеоконференції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання адміністрації установи, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4