УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу скаржника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.10.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010994 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст.284 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 від 25.11.2021 № 110044 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.10.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010994 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст.284 КПК України.

Свою скаргу скаржник мотивує тим, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є протиправним. Оскільки, слідчий в оскаржуваній постанові не навів жодного доказу, який би підтверджував відсутність події кримінального правопорушення, у кримінальному провадженні не проведено жодних слідчих дій, спрямованих на здійснення ефективне досудове розслідування.

Скаржник в судове засідання не з`явився, однак направив клопотання про розгляд справи за його відсутність.

Також, суб`єкт оскарження, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги до суду не подавав, а також на запит суду матеріали кримінального провадження не надав.

Враховуючи, що відповідно до ст. 306 КПК України відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи із загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення прокурора про закриття кримінального провадження та /або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним , його захисником чи законним представником ,представником юридичної особи.

Як вбачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, ОСОБА_3 було повідомлено про закриття кримінального провадження№ 0010994 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону фактично не були дотримані слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги, висновки слідчого про відсутність події кримінального правопорушення не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження, зокрема, повідомлених в заяві про злочин, ці фактичні дані не спростовані допустимими доказами.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами заявника про необґрунтованість постанови, у зв`язку із чим вказана постанова підлягає безумовному скасуванню.

Так, відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий при винесенні оскаржуваної постанови, вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі, не зібрав достатньо доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, належним чином не надав оцінки цим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, оскільки в основу прийняття рішення про закриття поклав лише свої припущення, не навів доказів, які б спростовували дані про які йшлося у заяві ОСОБА_3 про злочин, що судом фактично розцінюється як самоусунення від виконання своїх службових обов`язків.

Викладене свідчить про однобічність та неповноту досудового розслідування, про необґрунтованість висновків слідчого щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 чт.135 КК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя.

У Х В А Л И В:
скаргу скаржника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.10.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010994 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст.284 КПК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.10.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010994 від 15.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя