Справа № 129/2295/22
Провадження по справі № 1-кп/129/546/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" вересня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000099 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, учасника бойових дій, несудимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

установив:

14.04.2016 р. ОСОБА_4 призваний до лав Збройних Сил України на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 ; уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду оператора 2 відділення інженерних загороджень взводу інженерних загороджень взводу інженерних загороджень НОМЕР_1 ; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 74 від 02.04.2018 р. старшому солдату ОСОБА_4 надано вихідні дні за виконання завдань у вихідні та святкові дні поза межами пункту постійної дислокації у зоні АТО строком на десять діб з 2 квітня 2018 р. по 11 квітня 2018 р. 7.04.2018 р. старший солдат ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, 13.04.2018 р. йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою; ухвалою слідчого судді Піщанського районного суду Вінницької області від 31.08.2018 р. обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який продовжувався ухвалами суду до 11.02.2021 р. включно. 12.02.2021 р. о 8 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_4 з метою тимчасового ухилення від військової служби, умисно незаконно без дозволу командирів військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився на ранкове шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 до 13.05.2022 року дня прибуття до військової частини НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 02.04.2018 р. йому було надано вихідні дні за виконання завдань у зоні АТО строком на десять діб з 2 квітня 2018 р. по 11 квітня 2018 р. 7.04.2018 р. він був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, 13.04.2018 р. йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою; ухвалою слідчого судді Піщанського районного суду Вінницької області від 31.08.2018 р. обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який продовжувався ухвалами суду до 11.02.2021 р. включно. 12.02.2021 р. о 8 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_4 з метою тимчасового ухилення від військової служби, умисно незаконно без дозволу командирів військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду не з`явився на ранкове шикування, проводив час на власний розсуд, проживав в АДРЕСА_1 до 13.05.2022 року дня прибуття до військової частини НОМЕР_1 .

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, ОСОБА_4 роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень ним буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає щире каяття та сприяння встановленню дійсних обставин справи, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця служби, статус учасника бойових дій; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України, у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначити із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: