печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 17.01.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000740, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 17.01.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000740. В обґрунтування скарги зазначає, що ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740. Так, 30.12.2021 року засобами поштового зв`язку заявник надіслав слідчому ТУ ДБР, розташованого у м. Києві заяву про залучення його до кримінального провадження №0000740 в якості потерпілого. В заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення зокрема вказано прохання надати йому пам`ятку про процесуальні правг потерпілого. Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 17.01.2022 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000740. Враховуючи, що висновки слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а відтак постанова є невмотивованою, останній просить скасувати оскаржувану постанову. В судове засідання особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів. Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось. Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Слідчим суддею встановлено, що ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740. В заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення зокрема вказано прохання надати йому пам`ятку про процесуальні прав потерпілого. Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 17.01.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000740. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; иособу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. Оскільки остаточне рішення у справах судом не прийняте, у органу досудового розслідування немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000740, відтак слідчим обґрунтовано прийнято постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 17.01.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000740, є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 17.01.2022 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000740 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1