"26" серпня 2022 р. Справа № 363/931/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді заяву представника цивільного позивача/потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відшкодування процесуальних витрат, понесених позивачем у кримінальному провадженні №0000473, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2022 року представник цивільного позивача/потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , у порядку пункту 14 частини першої статті 537 КПК України, подала до Вишгородського районного суду Київської області заяву про відшкодування судових витрат (витрат на надання правової/правничої допомоги пов`язаної із розглядом даної справи, відшкодування процесуальних витрат, понесені позивачем у кримінальному провадженні, пов`язаних із отриманням правової допомоги) у якій, посилаючись на положення статей 133141 ЦПК України, з урахуванням детального опису робіт, наданих нею послуг та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги потерпілій, просить стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов`язані з розглядом обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000473, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України, у сумі 57559,20 гривень та вартість витрат на прибуття представника позивача у судове засідання у розмірі
3080 гривень.
У заяві зазначає, що у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває справа № 363/931/22 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України та за цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Одночасно з цим, ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень, судових витрат, пов`язаних із розглядом даної справи у розмірі 57559,20 грн. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироку суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Адвокат вважає, що оскільки під час розгляду кримінального провадженні цивільний позивач звертався за правовою допомогою та отримав послуги адвоката, питання щодо відшкодування коштів на залучення якого, не було вирішено у вироку, вказане питання слід вирішити у порядку виконання вироку.
Так, відповідно до частини першої статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого вирішується судом за клопотанням прокурора.
Згідно із пунктом 4 частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10
(в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14
частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу (частина третя статті 539 КПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Розгляд заяви представника цивільного позивача/потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , поданої до суду у порядку пункту 14 частини першої статті 537 КПК України, призначено до розгляду на 15 серпня 2022 року, проте розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 26 серпня 2022 року, про що повідомлено прокурора, засудженого ОСОБА_6 , його захисника, потерпілу ОСОБА_4 та її представника.
У судове засідання з`явилися прокурор, потерпіла та її представник. Засуджений ОСОБА_6 та його захисник не з`явилися, при цьому захисником подано до суду письмові заперечення на заяву представника потерпілої про стягнення судових витрат, а також заяви про проведення судового засідання у їх відсутності. У заяві засудженого висловлено думку про заперечення проти задоволення заяви представника потерпілої.
Враховуючи положення частини п`ятої статті 539 КПК України, наявність заяв засудженого та його захисника, думки прокурора, потерпілої та її представника, суд вважав за можливе розглянути заяву про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката у відсутності осіб, що не з`явилися.
Адвокат ОСОБА_5 підтримала заяву з викладених у ній обставин, просила про її задоволення.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала заяву представника.
Прокурор ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.
У письмових поясненнях захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат
ОСОБА_7 , посилаючись на положення частини першої та четвертої статті 128, КПК України, статті 134, 174 ЦПК України, зазначив, що цивільний позивач, подаючи цивільний позов у кримінальному провадженні, не заявляла та вимог про відшкодування судових витрат та не подала їх попередній розрахунок разом з позовом, а тому суд має право відмовити у їх відшкодуванні. До заяви про відшкодування судових витрат детальний опис робіт не додано, а додані інші документи, які детального опису наданих послу не містять, а саме в акті наданих послуг, рахунку-фактурі, замовленні, вказані відомості щодо найменування послуг та кількості витраченого на них годин, без детального опису кожної послуги та витраченої на неї кількості годин. Крім того, представник цивільного позивача посилається на норми Постанови КМУ «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави» №590 від 27 квітня 2006 року, а саме на те, що граничний розмір витрат у цивільних справах, пов`язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, має не перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи, однак вказана норма була виключена з Постанови № 590 на підставі Постанови КМ № 127 від
22 лютого 2012 року. Вироком Вишгородського районного суду Київської області відносно ОСОБА_6 цивільний позовом задоволено частково, а саме стягнуто моральної шкоди на суму 422000,00 грн., в задоволенні інших вимог відмовлено. Вказана сума складає 40,65% від заявлених вимог. Отже, в будь-якому випадку відшкодування судових витрат не може перевищувати 40,65% від заявленого розміру. Щодо вартості витрат на прибуття в судове засідання в розмірі 3080 гривень, захисник вказує, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 137 ЦПК України, доказів на підтвердження здійснення транспортних витрат не надано, тому вони не підлягають відшкодуванню. Посилаючись на викладені заперечення, захисник просить суд у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат відмовити повністю.
Як убачається із клопотання ОСОБА_6 , він підтримує позицію адвоката та просить відмовити в задоволенні заяви про відшкодування судових витрат.
Заслухавши думки представника потерпілої (цивільного позивача), потерпілої та прокурора, враховуючи письмові заперечення захисника, дослідивши заяву з додатками та матеріали судової справи у цій частині, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.
Так, у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебував обвинувальний акт №0000473, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 було подано цивільний позов про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у якому просила стягнути з ОСОБА_8 на її користь

1000000 гривень відшкодування моральної шкоди та 33 830 гривень відшкодування майнової шкоди. Також, у судовому засіданні 20 червня 2022 року заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_6 судових витрат за проведення експертного психологічного дослідження науково-теоретичного дослідження характеру щодо можливого розміру грошової компенсації за завдані їй страждання (моральну шкоду) у розмірі

15 479, 14 гривень, згідно наданої суду квитанції.

У судовому засіданні 1 серпня 2022 року, у судових дебатах, представник потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , відповідно до положень ЦПК України, заявила про намір подання заяви та доказів про відшкодування судових витрат під час розгляду кримінальної справи.
Після видалення суду до нарадчої кімнати 1 серпня 2022 року обвинувальний вирок у кримінальному провадженні №0000473 щодо ОСОБА_6 було проголошено 3 серпня 2022 року.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 3 серпня 2022 року, з урахуванням ухвали суду від 26 серпня 2022 року про виправлення описки у вироку суду в частині дати його ухвалення, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 (десять) років. На підставі статті 54 КК України застосовано до ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання «поліцейський». Ухвалено строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання 5 грудня

2021 року. Запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 9267 (дев`ять тисяч двісті шістдесят сім) гривень 48 копійок витрат за проведення експертиз. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 422 000 (чотириста двадцять дві тисячі) гривень моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати у розмірі 15 479, 14 гривень за проведення експертного психологічного дослідження. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 58 800 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот) гривень моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено долю речових доказів.

Заява представника цивільного позивача/потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відшкодування процесуальних витрат, понесених позивачем у кримінальному провадженні №0000473 за обвинуваченням ОСОБА_6 подано до суду 3 серпня 2022 року та передано головуючому судді після виходу із нарадчої кімнати та проголошення обвинувального вироку.

Статтею 537 КПК України встановлено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України, на який посилається представник потерпілої у заяві про відшкодування процесуальних витрат, понесених позивачем під час розгляду кримінального провадження, передбачено вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що обвинувальний вирок Вишгородського районного суду Київської області від 3 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0000473, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України, не набрав законної сили та його не звернуто до виконання.

Крім цього, як убачається із резолютивної частини вказаного вироку, питання щодо відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу, понесених потерпілою (цивільним позивачем) ОСОБА_4 , не вирішувалося судом. Такі витрати не заявлялися під час подання цивільного позову у кримінальному провадженні та не було надано попереднього розрахунку таких витрат, а також після вступу у справу представника потерпілої у судовому засіданні 20 серпня 2022 року, як те передбачено частиною першою статті статтями 128 КПК України та статями 134, 174, 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до частин першої та четвертої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини першої та другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
А відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із частиною п`ятою статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Статтею 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються із:
1) витрат на правову допомогу;
2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;
3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;
4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими - вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.
Частиною другою статті 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
А згідно із частиною першою статті 124 цього ж Кодексу, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Стаття 126 КПК України встановлює, що питання про компенсацію процесуальних витрат може бути вирішено судом, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінальних проваджень (вирок або ухвала).
Відповідно до статті 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.
Отже, розгляд справи завершується ухваленням вироку (обвинувальний, виправдувальний), а також постановленням ухвали про закриття кримінального провадження, про застосування примусових заходів медичного характеру або відмову в їх застосуванні.
Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17.
Відповідно до пунктів 5, 10, 24 частини першої статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Оскільки, до початку розгляду судом по суті кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , потерпілою (цивільним позивачем) ОСОБА_4 не було заявлено вимоги про стягнення на її користь судових витрат, не наданого попереднього розрахунку, а про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката було заявлено її представником на стадії судових дебатів, посилання представника потерпілої на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України суперечать засадам кримінального судочинства у частині розгляду цивільного позову та вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат під час ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 яким завершено розгляд кримінального провадження, враховуючи положення пункт 13 частини першої статті 368, частина четверта статті 374 КПК України.
Чинним КПК України не передбачено можливість та порядок ухвалення у кримінальному провадженні додаткового вироку щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на відміну від ЦПК України, який передбачає порядок ухвалення додаткового рішення у цивільній справі.
Слід зазначити, що заява про відшкодування витрат на правову допомогу вирішується в рамках кримінального провадження, та кримінальне провадження є цілісною відносно автономною полі стадійною частиною кримінального процесу, що об`єднає в комплекс взаємопов`язаних і взаємообумовлених процесуальних дій, які спрямовані на вирішення загальних завдань кримінального провадження через досягнення конкретного правового результату, а саме охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Також, посилання представника потерпілої (цивільного позивача) на положення пункту 14 частини першої статті 537 КПК України є безпідставними, оскільки вирок не набрав законної сили,не виконується та під час розгляду кримінального провадження не вирішувалось питання про витрати на правову допомогу та про їх стягнення з обвинуваченого не зазначено у резолютивній частині вироку.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заяву представника цивільного позивача/потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відшкодування процесуальних витрат, понесених позивачем у кримінальному провадженні №0000473, слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 91, 118, 120, 124, 126, 128, 368, 369, 374, 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника цивільного позивача/потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відшкодування процесуальних витрат, понесених позивачем у кримінальному провадженні №0000473, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення у порядку визначеному статтею 395 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 30 серпня 2022 року 13:45.

Суддя ОСОБА_1