Справа № 308/6119/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заявлене у кримінальному провадженні за №0000410, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000410, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.04.2022 року.
В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події 17.04.2022 року за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Челюскінців, неподалік будинку 6, речі, а саме: 2 згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження зовні схожа на наркотичну, яку в подальшому було упаковано до спец пакету МВС «Експертна служба» №1212545, а також 1 згорток фольги в середині якого наявна речовина кристалічного походження зовні схожа на наркотичну, яку в подальшому було упаковано до спец пакету МВС «Експертна служба» №1212542.
Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
В ході огляду місця події, проведеного 17.04.2022 року за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Челюскінців, неподалік будинку 6, було виявлено та вилучено 2 згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження зовні схожа на наркотичну, яку в подальшому було упаковано до спец пакету МВС «Експертна служба» №1212545, а також 1 згорток фольги в середині якого наявна речовина кристалічного походження зовні схожа на наркотичну, яку в подальшому було упаковано до спец пакету МВС «Експертна служба» №1212542.
18 квітня 2022 року вищевказані речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0000410, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2022 року /постанови про визнання речовими доказами від 18.04.2022/.
Згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності.
Відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.
Ураховуючи, що 2 згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження зовні схожа на наркотичну, яку в подальшому було упаковано до спец пакету МВС «Експертна служба» №1212545, а також 1 згорток фольги в середині якого наявна речовина кристалічного походження зовні схожа на наркотичну, яку в подальшому було упаковано до спец пакету МВС «Експертна служба» №1212542, вилучені законом з вільного обігу, і не можуть перебувати у власності громадян без відповідного на те дозволу, тому не є майном в розумінні ч.1 ст.170 КПК України, на яке може бути накладено арешт.
За наведених обставин у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С ТА Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000410, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна - відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1