1-кп/465/1007/22
Ухвала
про самовідвід

"05" квітня 2022 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали судової справи №465/7796/19 (судове провадження №1-кп/465/1007/22) щодо обвинувального акту, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001221 від 05.05.2019 року, відносно неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, за змістом обвинувального акту не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -
Сторона обвинувачення - прокурори Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Учасники судового провадження:

Сторона захисту адвокат ОСОБА_8 ; законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_9

Потерпіла сторона потерпілий ОСОБА_10
Предвтавник потерпілого адвокат ОСОБА_11

встановив:

Ухвалою підготовчого судового засідання від 06 грудня 2021 року матеріали обвинувального акту з додатками та передані прокурорами в ході судового слідства матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001221 від 05.05.2019 року відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повернуто прокурорці Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області - публічному обвинувачу ОСОБА_7 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст. 3, п.п.1, 2, 5 ч. 2 ст.. 291 КПК України, встановлено строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 03 березня 2022 року, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 задоволено, ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2021 року про повернення обвинувального акта прокурору та ухвалу суду від 15 грудня 2021 року про виправлення описки скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії попереднього розгляду у цьому ж складі суду.

Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Зокрема, в ухвалі апеляційного суду зазначено, що суд першої інстанції грубо порушив норми матеріального і процесуального права, повернувши кримінальне провадження прокурору безпідставно.

Приймаючи рішення про скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд не покликався на норму закону, яка визначає істотні порушення вимог КПК України, та не вказав, яку саме норму порушив суд першої інстанції при постановленні ухвали. Апеляційний суд також не спростував висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам кримінально процесуального Кодексу України, і зокрема їх невідповідності ст. 291 КПК України, які в силу вимог ст. 368 цього Кодексу, перешкоджатимуть судовому розгляду обвинувального акту.

В ухвалі зазначено, що твердження суду першої інстанції щодо неналежності процесуальних повноважень слідчих та прокурора в даному кримінальному провадженні є надуманими та безпідставними. Так, згідно наказу ГУ НП у Львівській області від 29.12.2018р. слідчий СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 має спеціалізацію по розслідуванню кримінальних проваджень щодо неповнолітніх. Прокурор ОСОБА_4 , яка затверджувала обвинувальний акт, включена в групу прокурорів по розслідуванню кримінального провадження щодо ОСОБА_3 у відповідності до постанови від 06 травня 2019 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні.

З журналу судового засідання суду апеляційної інстанції вбачається, що апеляційний суд заслухав тільки пояснення, але не досліджував матеріали кримінального провадження.

В ухвалі суду та журналі судового засідання не зазначено звідки з"явився вищенаведений наказ. У суді першої інстанції його не було і на цьому суд акцентував увагу, а відтак визнав такий відсутнім та прийняв рішення, яке й відповідало вимогам ст.370 КПК України.

Апеляційний суд у своїй ухвалі не навів встановлених судом першої інстанції обставин, однак надав їм оцінку, при чому частково.

У запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 мотивував законність ухвали суду першої інстанції , але суд апеляційної інстанції не спростував жодного доводу адвоката.

В ухвалі апеляційного суду зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, але суд не приймав жодного рішення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції грубо порушив норми матеріального та процесуального права, проте які саме норми, не зазначив, навівши загальну норму, а саме ч.1 ст.412 КПК України.

Натомість, при прийнятті рішення суд першої інстанції не знайшов перешкод для постановлення оскаржуваної ухвали, оскільки були враховані всі обставини, які в силу кримінального процесу не можуть бути виправлені на стадії судового розгляду.

Скасовуючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції не надав оцінки іншим підставам повернення обвинувального акту прокурору.

Призначаючи новий розгляд обвинувального акту, апеляційний суд так і не покликався на норми закону, які передбачають у даному випадку новий судовий розгляд.

Після апеляційного розгляду, матеріали судового провадження 04 квітня 2022 року поступили до Франківського районного суду м. Львова та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04 квітня 2022 року із зазначенням підстави, - «для продовження розгляду», передані судді ОСОБА_1 .

Як суддя, якому матеріали обвинувального акту передані для призначення нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії попереднього розгляду у цьому ж складі суду, згідно ухвали апеляційного суду, вважаю, що обвинувальний акт й надалі не відповідає вимогам процесуального законодавства, з підстав наведених в ухвалі від 06 грудня 2021 року.

Крім того, ставлення судді ОСОБА_1 , до оцінки матеріалів даного обвинувального акта на відповідність вимогам процесуального законодавства, в ході вирішення питань, передбачених ст.ст. 314-315 КПК України, уже висловлене у зазначеній вище ухвалі, яка хоч і скасована, проте викладені у ній висновки судді й надалі є незмінними, а відтак, даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при повторному їх вирішенні, та відповідно до ст. 75 КПК України, виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на встановлені обставини, положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, приходжу до висновку, що з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості судді при новому розгляді матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001221 від 05.05.2019, суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 підлягає відводу.

У зв`язку з цим, заявляю самовідвід у розгляді даного судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 9, пункту 4 частини 1 статтями 75, 80, 81, частини 1 статті 314, частини 2 статей 369, 372 КПК України, -

постановив:

Задовольнити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001221 від 05.05.2019, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України (судове провадження № 1-кп/465/1007/22; судова справа № 465/7796/19).

Матеріали судового провадження № 1-кп/465/1007/22 передати до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_13