Справа № 690/277/22
Провадження № 1-кп/690/71/22
УХВАЛА
про застосування примусових заходів медичного характеру
05 вересня 2022 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000299 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецівка Звенигородського району Черкаської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працевлаштований, раніше не судимий, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої
розглядається клопотання про
застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи хронічне психічне захворювання у вигляді шизотипового розладу в стані декомпенсації, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння та на теперішній час позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, 18.04.2022 року близько 19 год. 40 хв., в умовах воєнного стану, веденого Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», строк якого продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи поблизу кафе-бару «Кривий Ріг», що розташований за адресою: вул. Звенигородська, 1, м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, таємно викрав велосипед марки «Azimut» моделі «Scorpion», чорного-білого кольору, який знаходився біля входу в кафе-бар «Кривий Ріг», що належить ОСОБА_7 , після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , оскільки він хоч і вчинила суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, однак потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, оскільки в нього наявні клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, зумовлені хронічним психічним захворюванням у вигляді шизотипового розладу в стані декомпенсації, що позбавляло на час вчинення протиправного діяння та позбавляє на даний час його здатності правильно усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та висловив бажання надати суду показання по суті справи, за змістом яких 18.04.2022 року у вечірній час він приїхав із м. Звенигородка у центр м. Ватутіне, та побачив, що при вході в кафе стоїть велосипед без жодного нагляду, а навколо немає сторонніх людей, тож щоб не йти пішки до свого місця проживання він взяв цей велосипед та поїхав до місця проживання ОСОБА_8 та залишив у його дворі даний велосипед, а взяв свій та поїхав додому. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції та він їм розповів, де залишив викрадений велосипед.

Законний представник ОСОБА_5 , матір ОСОБА_3 , підтримала клопотання прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та вказав на доцільність застосування до його підзахисного ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, які вказано у відповідній експертизі, оскільки він не може нести кримінальну відповідальність за вчинення суспільно-небезпечного діяння на загальних підставах.
Потерпілий у судові засідання не з`являвся, надав до суду заяву за змістом якої просить розглянути справу за його відсутності та задоволити клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру. Також вказано, що збитки йому відшкодовані в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Згідно змісту ч.ч. 1, 2 ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Факт вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому суспільного небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується показаннями свідка, допитаного в судовому засіданні, а також іншими доказами, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження, та визнані судом належними і допустимими. При цьому, сторона обвинувачення відмовилась від допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_7 .

Допитаний свідок ОСОБА_12 надав суду показання, що проживає по сусідству з ОСОБА_3 , 18.04.2022 року зранку ОСОБА_3 залишив у нього в дворі свій велосипед та поїхав із його знайомим машиною в м. Звенигородка, а у вечірній час подзвонив та запитав чи можна залишити в нього велосипед, на що він погодився. Прийшовши у вечірній час 18.04.2022 року додому він побачив, що в дворі стоїть якийсь велосипед, але не той, що був зранку в ОСОБА_3 , тоді він вирішив завезти його в літню кухню, щоб не викрали з двору. Близько 22 год. до нього приїхала поліція разом з ОСОБА_3 , якому він віддав раніше залишений велосипед. Додатково вказав, що ОСОБА_3 не повідомляв йому, що викрав цей велосипед, тому він і погодився, щоб він залишив його в нього в дворі.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2022 року внесено відомості про кримінальне провадження № 0000299 за повідомленням ОСОБА_7 про те, що 18.04.2022 року близько 19 год. 40 хв. невідома особа біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: вул. Звенигородська, 1, м. Ватутіне, здійснила крадіжку велосипеду марки «Azimut» моделі «Scorpion».

Згідно протоколу огляду місця події від 18.04.2022 року та фототаблиці до нього, слідчим у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_12 оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та виявлено, що до одного з кутів літньої кухні був припертий велосипед чорно-білого кольору марки «Azimut» моделі «Scorpion». У ході огляду ОСОБА_3 пояснив, що він привласнив даний велосипед, який стояв біля кафе-бару «Кривий Ріг», а потім добровільно видав його працівникам поліції.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_3 від 18.04.2022 року, ним добровільно, в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , видано працівникам велосипед марки «Azimut» чорно-білого кольору, який він 18.04.2022 року близько 19 год. викрав біля кафе «Кривий Ріг» у м. Ватутіне, який постановою від 20.04.2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За змістом розписки ОСОБА_7 отримав від працівників поліції спортивний велосипед чорно-білого кольору марки «Azimut» моделі «Scorpion».

Згідно висновку експерта від 29.04.2022 року № СЕ-19/124-22/3682-ТВ ринкова вартість спортивного велосипеду марки «Azimut» моделі «Scorpion», з колесами 26 дюймів, чорно-білого кольору, станом на 18.04.2022 року становила 3 566,67 грн.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, що підтверджується довідками, виданими 22.04.2022 року КНП «Ватутінська міська лікарня Ватутінської міської ради».

За змістом висновку судово-психіатричного експерта від 18.05.2022 року № 145 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого їй діяння та на теперішній час, виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання: шизотипового розладу в стані декомпенсації, з переважно депресивними тенденціями, психопатоподібною поведінкою, порушенням продуктивності мислення, структурно-логічними розладами, порушенням критичних і прогностичних функцій, на тлі цефалгічних розладів як наслідку перенесеної у 2011 році важкої черепно-мозкової травми з переломом основи та склепіння черепу, забоєм головного мозку, а також виявляв і виявляє ознаки розладів основи психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин (психостимулятори, канабіоїди) з синдромом залежності, що в своїй сукупності позбавляло його на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі.

З огляду на виявлені психопатологічні феномени в межах декомпенсованого шизотипового розладу у вигляді клінічно окреслених депресивних переживань, що супроводжується структурно-логічними розладами, порушенням продуктивності мислення, розладами критичних і прогностичних функцій, враховуючи ускладнюючий вплив вживання кількох психоактивних речовин, низьку ефективність психіатричного супроводу в амбулаторних умовах, зважаючи на те, що ОСОБА_3 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Положеннями ч. 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93, ч. 1 ст. 94 КК України до такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, вид яких визначається залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до змісту пп. е) п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, що, крім іншого, поширюється щодо законного затримання психічнохворих.
Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права.

За змістом Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі справа «Горшков проти України» вказано, що осіб, які мають психічні розлади може бути позбавлено волі або з метою проведення медичного лікування, або у зв`язку з потребами, що вимагає суспільство, або у зв`язку з медичними та суспільними підставами разом». Таким чином, можливість позбавити волі осіб, зазначених у пп. е) п. 1 ст. 5 Конвенції, полягає не тільки в тому, що вони можуть представляти небезпеку для суспільства, а ще й у тому, що їх власні інтереси можуть потребувати їх утримання.
Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 17.04.2014 року у справі справа «Анатолій Руденко проти України», тримання особи, яку вважають психічно хворою, під вартою має відповідати цілям п. 1 ст. 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавлення осіб волі у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного у підпункті «е». У зв`язку з останнім Європейського суду з прав людини вказує, що відповідно до його усталеної практики особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та дане суспільно небезпечне діяння вчинено ним у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно-небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_3 інших суспільно небезпечних діянь, відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.
Розмір матеріальної шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням ОСОБА_3 , яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, становить 3 566 грн. 67 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Арешт на майно не накладався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Питання щодо речових доказів, відомості про наявність яких надано суду, вирішується відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 92-95, 185 КК України, ст.ст. 100, 369-372, 376, 395, 512, 513, 516, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стецівка Звенигородського району Черкаської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази велосипед чорно-білого кольору марки «Azimut» моделі «Scorpion» залишити в розпорядженні власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання даною ухвалою законної сили, не обирався.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію даної ухвали в суді.

Повний текст ухвали оголошено 09.09.2022 року о 14 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1