ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/117/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_7 чинного запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту та задоволено клопотання прокурора і застосований під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 22 квітня 2022 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, при тому, що у провадженні суддів Тернопільського міськрайонного суду знаходяться ще ряд кримінальних проваджень відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні останнім тяжких та нетяжких злочинів проти власності, та у разі не продовження судом строків дії попередньо застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу, матиме можливість переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2022 року та постановити нову, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Свої вимоги мотивує тим, що доводи про наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовував виключно твердженнями, які не підтверджені доказами. Зазначає, що суд безпідставно не задовольнив її клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як прокурор не довів належним чином неможливість застосування до підозрюваного, більш м`якого запобіжного заходу. Вказує на те, що обвинувачений перебуває під вартою з 20 листопада 2021 року, має постійне місце проживання з родичами (дідусем і бабусею), зареєстрований та разом з ними проживає за адресою АДРЕСА_1 . За місцем проживання характеризується позитивно, про що свідчить характеристика надана підприємством-балансоутримувачем будинку, в якому він проживає, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2022 року захисник зазначає, що 24 лютого 2022 року Президентом України було прийнято Указ №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, що обмежив звичний ритм роботи, не була присутньою під час оголошення вступної та резолютивної частини ухвали, копію даної ухвали не отримали, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин, який просить поновити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника і пояснення обвинуваченого, які підтримали свою апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та просить залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Наведені в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження обставини, що перешкодили подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, підтверджуються наявними у справі матеріалами, а тому причини пропуску цього строку слід визнати поважними і на підставі ст. 117 КПК України пропущений строк поновити.

Що стосується доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено до 22 квітня 2022 року, оскільки до спливу цього строку розгляд провадження з об`єктивних причин завершити не можливо.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, і в даному випадку продовжують існувати вказані у клопотанні прокурора ризики. При цьому, суд врахував думку прокурора, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Такий висновок суду є правильним, оскільки за змістом ст.ст. 199, 315 КПК України підставою продовження строку тримання під вартою є обставини, які вказують на те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, наявність яких стала підставою для застосування цього запобіжного заходу не зменшилась і вони продовжують існувати, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Оскільки наявні на час застосування запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити кримінальне провадження до закінчення раніше визначеного слідчим суддею строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, то з метою недопущення ухилення обвинуваченим від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до правильного висновку про продовження строку тримання під вартою.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки як встановлено, завершити розгляд провадження до закінчення вищевказаного строку неможливо.

Судом в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини, які мають значення для вирішення питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі відомості про особу обвинуваченого, відносно якого на розгляді місцевого суду перебуває декілька кримінальних проваджень за обвинуваченням його у вчиненні злочинів проти власності, в тому числі тяжких.

Оцінюючи доводи захисника про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків, а саме реєстрація і проживання разом з родичами (бабою і дідом), колегія суддів приходить до переконання, що вони не спростовують правильність вказаних висновків судді про обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та правильність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявні відомості про особу обвинуваченого, про які вказує сторона захисту, самі по собі не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу, оскільки не спростовують наведені в ухвалі місцевого суду висновки про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати.

На переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає, як конкретним обставинам цього провадження та відомостям про особу обвинуваченого, так і повністю узгоджується з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404-419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді