Справа № 127/2546/22
Провадження № 1-кп/127/41/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці кримінальне провадження №0001403, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.10.2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, не одруженого, працюючого не офіційно на будівництві, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, придбав прекурсор фенілнітропропен та сірчану (сульфатну) кислоту з метою їх використання для виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини амфетамін без мети збуту, не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення дій з прекурсорами, які зберігав при собі.
В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, 25 жовтня 2021 року, незаконно зберігаючи прекурсор фенілнітропропен та сірчану (сульфатну) кислоту при собі, проходячи біля будинку № 91-а, що по вулиці Гліба Успенського, в місті Вінниці, близько 16.00 години був зупинений працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, та на запитання яких про наявність заборонених речовин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявний прекурсор фенілнітропропен та сірчана (сульфатна) кислота, яка знаходиться при ньому.
Того ж дня, в ході проведення огляду місця події 25.10.2021 в період часу з 16 год. 38 хв. по 17 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_3 , в присутності двох понятих ОСОБА_4 дістав із своєї картонної коробки та добровільно видав працівникам поліції полімерне упакування з вмістом кристалічної речовини жовтого кольору, чотири пластикових ємності (пляшки) та дві скляні ємності (пляшки) з невідомими речовинами, а також з іншої картонної коробки три скляні колби, які в подальшому було вилучено.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/15924-НЗПРАП від 18.11.2021 в наданій на експертизу кристалічній речовині жовтого кольору масою 49,8968 г, міститься прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен. Маса фенілнітропропену становить - 44,0339 г.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-21/8715-НЗПРАП від 22.11.2021 надані на дослідження рідини, які містились в двох скляних пляшках містять більш ніж 45 відсотків сірчаної (сульфатної) кислоти об`ємом 480 мл та 460 мл відповідно, і віднесені до прекурсорів, стосовно яких встановлюються заходи контролю.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-21/8714-НЗПРАП від 17.11.2021 надані на дослідження скляні колби є лабораторним посудом призначеним для фільтрування, випаровування, перегонки, розгонки, дистиляції і синтезу в лабораторних умовах.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, Таблиця VІ, Список №1 та №2) фенілнітропропен віднесено до прекурсорів, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, та сірчана кислота, віднесена до прекурсорів, стосовно якого встановлюються заходи контролю.
Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, об`єм вилученого у ОСОБА_4 прекурсору, стосовно якого встановлюються заходи контролю сірчана (сульфатна) кислота становить 940 мл, що відноситься до менш, ніж великих розмірів (від 20,0 до 100,0 л) та вага вилученого у ОСОБА_4 прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропену становить - 44,0339 г та відноситься до особливо великих розмірів (20 г і більше).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що він раніше періодично вживав наркотичні засоби, тому у зв`язку з скрутним матеріальним становищем хотів спробувати виготовляти їх самостійно, однак це йому не вдалося. Обвинувачений зазначив, що прекурсори він придбав через канал «Телеграм». У мережі «Інтернет» прочитав як виготовляти амфетамін. Додатково суду пояснив, що він мав намір виготовляти амфетамін для власного вживання без мети збуту. Обвинувачений зазначив, що під час проведення досудового розслідування добровільно видав наявні в нього заборонені речовини, повідомив усю відому йому інформацію. ОСОБА_4 зазначив, що він зробив для себе висновки та у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати та не позбавляти волі, оскільки він проживає з мамою, яка потребує його допомоги, також обвинувачений запевняв суд, що він може бути корисним для своєї сім`ї та суспільства.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.
Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд враховує визнання вини обвинуваченим. Також вважає правдивими показання ОСОБА_4 та не ставить під сумнів незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин амфетаміну без мети збуту, оскільки останнім було визнано усі обставини викладені у обвинувальному акті.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 311 КК України, як незаконне придбання, зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, в особливо великих розмірах.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Згідно характеристики б/н від 27.01.2022 року уповноваженого по будинку АДРЕСА_4 зазначено, що на ОСОБА_4 скарг від мешканців будинку не надходило.
Згідно довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/6055 від 08.12.2021 вбачається, що за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному обстеженні у відділенні № 7 з 19.07.1999 по 03.08.1999 з діагнозом «Без психічних розладів».
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 3133 від 06.12.2021 зазначається, що ОСОБА_4 на профілактичному наркологічному обліку в даній установі не перебуває.
Згідно висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 7 від 24.01.2022 ОСОБА_4 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання амфетаміну із шкідливими наслідками. Примусового лікування не потребує.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, разом з тим відсутні обставини, що обтяжують покарання. Крім того, враховано, що обвинувачений є раніше не судимим, має постійне місце роботи, міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, яка потребує його допомоги, тому суд дійшов висновку що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі і особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, передбачених в особливій частині цього Кодексу. Вчинення злочину з корисливих мотивів у чинному законодавстві про кримінальну відповідальність розуміється бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди, тощо.
Згідно статті 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, особі можуть бути призначені додаткові покарання за винятком лише конфіскації майна, призначення якої у такому випадку виключається.
Разом з тим, згідно матеріалів кримінального провадження та беручи до уваги пояснення обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 311 КК України, вчинене ОСОБА_4 з корисливих мотивів, останній не мав на меті збуту прекурсорів за грошові кошти та отримання від цих дій прибутку.
Відтак, ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути призначене.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався.
Початок іспитового строку слід обчислювати з 16.03.2022, тобто з моменту проголошення вироку.
Згідно ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, оскільки їх проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінальних правопорушень, на загальну суму 4462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) гривні 12 копійок.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 59, 65 - 67, 77, 311 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати з 16.03.2022.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 4462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) гривні 12 копійок.
Скасувати арешт накладений згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.10.2021 на вилучені в ході проведення огляду місця події від 25.10.2021 за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Успенського, біля будинку №91-б а саме: пакет з кристалоподібною речовиною жовтого кольору, скляні ємності в кількості 3 шт., речовину в гранулах білого кольору, чотири пластикових ємності (пляшки) та дві скляні ємності (пляшки) з невідомими речовинами.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0001403, а саме:
пакет з кристалоподібною речовиною жовтого кольору, який поміщено до спец пакету НПУ SUD 1060075; скляні ємності в кількості 3 шт., які поміщено до картонної коробки коричневого кольору; речовину в гранулах білого кольору, яку поміщено до спец пакету НПУ SUD 2085692; 4 (чотири) пластикових ємності (пляшки) та 2 (дві) скляні ємності (пляшки) з невідомими речовинами, які поміщено до спец пакету НПУ ГСУ №7260064, які передані до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: