ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2821/17

Провадження № 11-кп/4820/356/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2022 року,-

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 по 08 квітня 2022 року включно.

Суддя мотивував своє рішення тим, що тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, не дають підстав для зміни їй запобіжного заходу, а наявні обставини, що викладені в клопотанні прокурора, свідчать про неможливість запобігання зазначеним вище ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу і що такий захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних рішень по справі. Тому обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є виправданим, а клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою звільнити її з-під варти негайно в залі суду.

Уважала, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Зокрема, вказує, що її утримують незаконно під вартою, оскільки клопотання про продовження варти їй було вручено не у строк, який передбачено Законом.

На думку апелянтки, прокурор не довів наявність обгрунтованої підозри та ризиків, а місцевий суд не дослідив ретельно всі обставини та ризики.

Посилається на те, що вона утримується під вартою більше п`яти років, допитані всі свідки та потерпілі по справі, досліджені всі письмові докази, її допитано судом, тому не існує жодного, зазначеного у клопотанні прокурора, ризику, що підтверджує безпідставне утримання її під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3,4 ст.190 КК України.
У судовому засіданні першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та мотивував його тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, оскільки одразу після вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, відчужила усе, наявне у неї, рухоме та нерухоме майно та зникла у невідомому напрямку, переховуючись від потерпілих, а в подальшому і від органів досудового слідства, в результаті чого була оголошена у розшук. Крім того, вона може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, оскільки грошові кошти від останніх вона отримувала за адресами їх проживання, або ж роботи, а тому вони їй відомі їх адреси.
Також, перебуваючи на волі, та не маючи доходу на проживання ОСОБА_6 може вчиняти ряд нових, аналогічних, майнових злочинів, оскільки вона ніколи не була зареєстрована як ФОП, що підтверджується документами та показаннями потерпілих, свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .
Вказує, що ОСОБА_6 вчинила ряд тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна, на даний час, постійної адреси проживання вона не має, зареєстрована у гуртожитку, де не з`являлась вже на протязі декількох останніх років.
Прокурор зазначає, що завершити розгляд справи у строк, на який обраний запобіжний захід, не можливо, оскільки не проведено судове слідство в повному обсязі, ОСОБА_6 , підозрюється у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, розмір, завданої нею шкоди потерпілим становить 39 млн.грн., перебуваючи на волі вона може продовжувати вчиняти злочини, ухилитись від суду, отже існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 та її захисник в суді першої інстанції заперечували проти задоволення клопотання прокурора та продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити обвинуваченій раніше обраний запобіжний захід на інший, більш м`який.
Із матеріалів судового провадження слідує, що ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в подальшому, неодноразово, в ході судового розгляду, даний запобіжний захід продовжувався, а відповідно до даної ухвали суду по 08.04.2022 року включно. Завершити розгляд справи у строк, на який продовжений запобіжний захід не можливо.
Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Колегія суддів приходить до висновку, що судом обвинуваченій ОСОБА_6 обґрунтовано було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 08.04.2022 року включно, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом взято до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, серед яких є особливо тяжкі, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Також суд враховував спосіб скоєння інкримінованого ОСОБА_6 злочину, який передбачає обман, що свідчить про можливість обвинуваченої ухилитись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, її репутацію, відсутність постійного місця роботи та проживання, відсутність сталих доходів, розмір майнової шкоди завданої потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними і вони дають підстави для продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження доводи зазначені в апеляційній скарзі.
Обставини, що враховувались слідчим суддею та судом при обранні та продовженні ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, тому підстав для застосування щодо обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.
Ураховуючи викладені обставини, суд першої інстанції мотивовано прийшов до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та неодноразового продовження запобіжного заходу та виправдовують тримання під вартою обвинуваченої.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою ОСОБА_6 , враховуючи всі обставини інкримінованих злочинів, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки і виконання нею покладених процесуальних обов`язків.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Посилання обвинуваченої на допущенні порушення вимог кримінального процесуального закону при обранні їй запобіжного заходу знаходяться поза межами цього апеляційного розгляду і вже були предметом розгляду апеляційної інстанції.
Твердження ОСОБА_6 про порушення її права на захист при розгляді вказаного клопотання прокурора, з огляду на те, що воно було їй вручено несвоєчасно, до початку судового засідання, є необґрунтованим і не дає підстав для скасування ухвали суду, оскільки не ставить під сумнів законність винесеного судом рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2022 року про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою по 08 квітня 2022 року, включно, - залишити без зміни, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2