Справа № 369/4296/22
Провадження №1-кс/369/706/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000749від 31.05.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
02.06.2022 року до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000749від 31.05.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2022 до ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_4 , з приводу того, що 30.05.2022 за адресою: вул. Чорновола, 47/1, м. Вишневе Бучанського району Київської області було зупинено автомобіль марки "Тойота Кемрі", д.н.з. НОМЕР_1 водій якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 з наявними ознаками підробки.

30.05.2022 в період часу з 21 год 40 хв по 22 год 00 хв, проведеним оглядом місця події за адресою: вул. Чорновола, 47/1, м. Вишневе, Бучанський району, Київська область, було виявлено та вилучено, автомобіль марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2017 року випуску, з зазначеним він кузова НОМЕР_3 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8041, 17.04.2021 на ім`я ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та поміщено до спец пакету № 3004616.

На даний час виникла необхідність у проведенні експертизи, для встановлення дійсності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8041, 17.04.2021, а також встановлення належності автомобіля марки «Тойота Кемрі» з він кузова НОМЕР_3 .

Вищезазначені вилучені речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Прокурор у поданому клопотанні вказує, що уданому випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
На підставі вище наведеного, прокурор просив слідчого суддю, накласти арешт на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8041, 17.04.2021 на ім`я ОСОБА_6 та автомобіль марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2017 року випуску з він кузова НОМЕР_3 .

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи вище викладене, та те що вилученні об`єкти визнані в рамках вказаного кримінального провадження в якості речових доказів та підлягають подальшому експертному дослідженню, дане клопотання слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000749від 31.05.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8041, 17.04.2021 на ім`я ОСОБА_6 та автомобіль марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2017 року випуску з він кузова НОМЕР_3 ..

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1