Провадження № 11-кп/824/2946/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.289 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001646 від 13 червня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України повернуто прокурору.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті, який надійшов до суду, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом. Між тим, відповідальність настає за ч.3 ст.289 КК України у разі вчинення дій, передбачених частинами першою та другою цієї статті, що вчинені організованою групою або поєднані з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, у формулюванні обвинувачення зазначено: «будучи допитаним 16.08.2007 ОСОБА_8 повідомив», що є грубим порушення, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Текст обвинувального акту містить посилання на висновок судової експертизи із вказівкою на вихідний номер та датою його складання, які відповідно до ст.84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Однак посилання на наявність доказів у змісті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, за загальними правилами КПК України є неприпустимим.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених порушень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування такої ухвали.

Прокурор вказує, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ст.291 КПК України, і вказаний процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

На думку прокурора, суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт з вказаних підстав, вимог статті 314 КПК України не дотримався. Так як, виходячи з завдань підготовчого засідання, на цій стадії встановлюється лише відповідність форми обвинувального акту вимогам визначеним ст.ст.314-317 КПК України. Однак, суд першої інстанції на підготовчому засіданні аналізує та дає оцінку змісту обвинувального акту, що є порушення зазначених норм.

Крім того апелянт вказує, що прокурор в ході судового розгляду не позбавлений можливості, відповідно до вимог ст.338 КПК України змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, склавши новий обвинувальний акт.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Як вбачається з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції вказував на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України, проте із такими висновками погодитись не можна, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Так, зміст формулювання обвинувачення та правова кваліфікація, як складові частини обвинувального акта, лише підлягатимуть доведенню під час судового розгляду і в аспекті ст.338 КПК України, не завжди можуть бути остаточними на момент його надходження до суду. Прокурор, під час судового розгляду може змінити як правову кваліфікацію, так і обсяг обвинувачення.

Із обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В свою чергу положення ч.3 ст.337 КПК України також передбачають можливість суду вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правовою кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З приводу висновків суду першої інстанції про розкриття доказів у кримінальному провадженні №0001646, а саме висновку товарознавчої експертизи від 07 серпня 2007 року №7777,колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У ч.2 ст.23 КПК України зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Прокурором викладено результат товарознавчої експертизи від 07 серпня 2007 року №7777 в обсязі необхідному для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.3 ст. 289 КК України, але не розкривається зміст цих доказів у розумінні ч.1ст.101 КПК України.

У цьому аспекті, колегія суддів наголошує, що у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі наданого обвинувального акту.

Таким чином, на думку колегії суддів, в ухвалі суду не наведені такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду.

Отже, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а тому правові підстави для його повернення прокуророві відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у суду першої інстанції були відсутні.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001646 від 13 червня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий :

Судді :