Дата документу 03.08.2022 Справа № 317/1703/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/173/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/435/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 179 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 6 липня 2022 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Новатор» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 29 серпня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.03.2018 наказом Академії аграрних наук України № 112-К призначений на посаду директора Держаного підприємства «Дослідне господарство «НОВАТОР» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України (далі - ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України»).

Відповідно до статуту ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» (далі -Статут) п. 7.2 управління підприємством здійснюється його директором, який підзвітний Академії. Відповідно до п. 7.6 Статуту Директор, діючи від імені Підприємства та в його інтересах, відповідно до законодавства та в межах цього Статуту і контракту, самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Наукової установи, Академії і трудового колективу Підприємства, зокрема:

1. організовує і здійснює керівництво науково-дослідною і виробничо-господарською діяльністю Підприємства;

- має право, без окремої на те довіреності, представляти Підприємство у всіх установах, організаціях та підприємствах;

- укладає господарські договори, видає довіреності іншим особам, відкриває рахунки в установах банків та реєстраційні рахунки - у відділеннях Державного казначейства;

- розпоряджається майном та коштами Підприємства відповідно до чинного законодавства та цього Статуту;

- в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження у встановленому порядку;

2. самостійно визначає структуру і в установленому порядку

затверджує штатний розпис в межах фонду оплати праці;

- затверджує положення про структурні підрозділи Підприємства і визначає посадові обов`язки їх працівників;

3. забезпечує дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку;

4. несе відповідальність за формування та використання прибутку Підприємства та за взаєморозрахунки з бюджетами всіх рівнів;

5. здійснює інші повноваження, віднесені законодавством, Академією, цим Статутом і контрактом до компетенції директора.

Згідно п. 7.7 Статуту Директор здійснює управління Підприємством. Він несе персональну відповідальність за стан та діяльність Підприємства, за збереження та ощадливе використання майна Підприємства, забезпечення пожежної безпеки його об`єктів, а також створення належних соціально-побутових умов для трудового колективу.

Таким чином, перебуваючи на посаді директора ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» ОСОБА_10 здійснював функції пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функції, згідно з ч. 1 Примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Так, ОСОБА_10 , будучи службовою особою, всупереч статуту ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України», зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої юридичної особи, діючи в інтересах третіх осіб, а саме ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», достовірно знаючи про необхідність отримання останнім прибутку, а також достовірно знаючи про середню ринкову вартість пшениці озимої врожаю 2021 року, оскільки обіймав посаду директора ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» з 21.03.2018, тобто більше ніж три роки, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, уклавши із ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ» ряд договорів купівлі-продажу культури пшениця озима» врожаю 2021 року за заниженими цінами, внаслідок чого державі в особі ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» було спричинено тяжкі наслідки за наступних обставин.

ОСОБА_10 , будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, пов`язаним із управлінням підприємством, організацією та здійсненням керівництва науково-дослідною і виробничо-господарською діяльністю підприємства, в порушення чинного законодавства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої юридичної особи - ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», діючи в інтересах третіх осіб, використовуючи своє службове становище у період з 01.07.2021 по 28.08.2021 організував збір врожаю культури «пшениці озимої» на земельних ділянках, загальною площею приблизно 880,5 га, які на праві постійного користування належать ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України», згідно із Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЗП № 002384 від 27.05.2004. Відповідно до розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 24.05.2004 № 166 Про затвердження матеріалів по розподілу земель Інституту олійних культур НААН та виготовлення актів на право постійного користування, ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» всього передано у постійне користування 935,39 га земель, з яких 896,86 га є сільськогосподарськими угіддями та є державною власністю.

Згідно із п. 2.1 Статуту підприємство як юридична особа, є державним сільськогосподарським підприємством, яке створене з метою організаційно-господарського забезпечення Науковій установі, якій безпосередньо підпорядковано, а також іншим науково дослідним установам Академії умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень та їх апробації, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння сільськогосподарських культур, нових засобів захисту рослин, тощо.

Згідно із п.4.3 Статуту ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» - підприємство користується землею і іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.

Згідно із п.4.4. Статуту ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» - земельні ділянки, які надані в постійне користування Підприємству для розміщення його об`єктів, здійснення науково-дослідної та господарської діяльності, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння, вирощування садивного матеріалу сільськогосподарських культур, кормів для племінних тварин і пропаганди ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, визначених Статутом Академії і цим Статутом, є державною власністю.

З урахуванням вказаного, ОСОБА_10 , будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, діючи умисно, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби та всупереч інтересам державного підприємства, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої юридичної особи, в інтересах третьої особи, а саме в інтересах ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», організував посів та збір сільськогосподарської культури «пшениця озима» на земельних ділянках державної форми власності, тим самим використав вказані земельні ділянки.

Так, ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем реєстрації ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», а саме: Запорізька обл., Оріхівський р-н, с. Червона Криниця, вул. Зоряна, 1, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зловживання службовим становищем, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби та всупереч інтересам державного підприємства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої юридичної особи, в інтересах третьої особи, а саме в інтересах ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», від імені ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» (Продавець (постачальник)) уклав з ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ» в особі директора ОСОБА_11 37 договорів купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1. яких предметом договору є пшениця врожаю 2021 р. (Товар). Згідно п. 2.1 договору загальна кількість Товару: 100 тон +/- 10 %. Пунктом 3.2 договору закріплено, що ціна товару та кількість вказується у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною договору.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_10 , будучи службовою особою, будучи достовірно обізнаним з цінами на «пшеницю озиму» врожаю 2021 року, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої юридичної особи, використав службове становище в інтересах ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», а саме діючи від імені ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України», перебуваючи на току, що розташований за адресою Запорізька обл., Запорізький р-н, с Зеленопілля, вул. Зернова, 7, на підставі вказаних договорів відповідно до видаткових накладних № 1 від 13.07.2021, № 2 та № 3 від 14.07.2021, № № 4, 5, 6 від 16.07.2021, №№ 7, 8, 9, 10 від 19.07.2021, № 11, 12, 13 від 20.07.2021, №№ 15, 16, 17 від 21.07.2021, №№ 18, 19, 20, 21 від 26.07.2021, №№ 22, 23, 24 від 27.07.2021 реалізував ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ» пшеницю озиму за заниженою ціною 4 825,00 грн. за 1 тону (без врахування ПДВ). Умисними, злочинними діями ОСОБА_12 завдано шкоди ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» на загальну суму 713 669,99 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Крім того, ОСОБА_10 , будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, пов`язаним із управлінням підприємством, організацією та здійсненням керівництва науково-дослідною і виробничо-господарською діяльністю підприємства, діючи умисно, в інтересах третьої особи - ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», з метою отримання неправомірної вигоди останнім, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, шляхом укладення від імені ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» договорів купівлі-продажу пшениці озимої урожаю 2021 року, після чого у період часу з 01.08.2021 по 05.08.2021 організував реалізацію «пшениці озимої» врожаю 2021 року, за заниженою вартістю реалізованого врожаю, закріпленою у видаткових накладних № 26, № 27 від 01.08.2021, № 28, № 29, № 30 від 02.08.2021, № 31, № 32 та № 33 від 05.08.2021. Умисними, злочинними діями ОСОБА_12 завдано шкоди ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» на загальну суму 661 625,00 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Крім того, ОСОБА_10 , будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, пов`язаним із управлінням підприємством, організацією та здійсненням керівництва науково-дослідною і виробничо-господарською діяльністю підприємства, діючи умисно, в інтересах третьої особи - ТОВ «ПРЕОБРАЖЕНСЬКЕ», з метою отримання неправомірної вигоди останнім, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, шляхом укладення від імені ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» договорів купівлі-продажу пшениці озимої урожаю 2021 року, після чого у період часу з 26.08.2021 по 28.08.2021 організував реалізацію «пшениці озимої» врожаю 2021 року, за заниженою вартістю реалізованого врожаю, закріпленою у видаткових накладних № 34, № 35, № 36 від 26.08.2021, № 37 та № 38 від 28.08.2021. Умисними, злочинними діями ОСОБА_12 завдано шкоди ДП «ДГ «НОВАТОР» ІОК НААН України» на загальну суму 661 625,00 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для себе та іншої юридичної особи, яке спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичної особи, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

3 квітня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (а.с. 11-12).

29 червня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (а.с. 99-114).

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував особу останнього, який раніше не судимий, працевлаштований, позитивно характеризується, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів та недоведеність неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів та покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Звертає увагу на наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 364 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, при чому з урахуванням скоєння корупційного правопорушення, у випадку доведеності вини підозрюваного ОСОБА_7 , останній не може бути звільнений від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України.

Вказує, що оскільки ОСОБА_7 , будучи службовою особою вчинив тяжкий злочин, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що підозрюваний незаконно впливатиме на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме провадженню іншим чином, а також може знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на сьогодні не відшукані та не долучені до матеріалів кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зауважує, що одним із ризиків є ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, оскільки ОСОБА_7 , будучи 29 червня 2022 року повідомленим стороною обвинувачення про підозру у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, в тому числі корисливого корупційного злочину, достеменно обізнаний про те, що у випадку ухвалення судом обвинувального вироку, за санкцією ч. 2 ст. 364 КК України він може бути засуджений до позбавлення волі, тобто до реальної міри покарання, без можливості звільнення від відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України.

Вказує, що ОСОБА_7 , як директор підприємства, маючи право підпису і доступ до печатки, з метою спотворення фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, має фактичну змогу підробити офіційні документи до раніше укладених і оплачених договорів, тим самим увести сторону обвинувачення і суд в оману, чим утворити ряд обставин, які в подальшому буде можливо спростувати лише шляхом проведення судових експертиз, що в свою чергу призведе до затягування досудового розслідування.

Крім того зазначає, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні в тому числі на працівників підприємства, які фактично перебувають у його безпосередньому підпорядкуванні, що дає йому реальну змогу, шляхом переконання, тиску, погроз вплинути на їх подальші покази у справі.

Вказує, що слідчий суддя погодився з наявністю ризиків, передбачених п.п 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, разом з тим піддав сумніву доводи клопотання про те, що заборона покидати житло у період з 22 год. та 6 год. наступного дня, яка може бути застосована у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, сама по собі або в сукупності з іншими обов`язками нівелює наявні ризики.

Зазначає, що слідчий суддя врахував, що наразі в Україні введено воєнний стан, а у м. Запоріжжі діє комендантська година з 23 год. до 5 год. наступного дня, що унеможливлює вільне пересування містом у цей час, проте, порушення комендантської години та можливе притягнення до адміністративної відповідальності підозрюваного ОСОБА_7 не буде порушенням обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тому посилання на дію комендантської години як аргумент незастосування до підозрюваного обмеження у вигляді заборони покидати житло у нічний час є недоречним.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу, разом з тим вказала, що відомості про порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього слідчим суддею відсутні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що підозрюваний не покидає м. Запоріжжя, всі свідки були допитані, попереджені про кримінальну відповідальність, їх показання вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину не доводять, а договори та інші документи були вже вилучені та досліджені, по ним проведено експертизи.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, зі штрафом до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, так і відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання можливим ризикам, ніж запропонований слідчим.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Отже, за недоведеністю неможливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, рішення слідчого судді було виваженим та прийнятим із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, працевлаштований, позитивно характеризується, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_7 , оскільки такий вид запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для його застосування.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилань на тяжкість злочину та суворість покарання, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що домашній арешт є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.

Доводи з приводу наявності ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків є обґрунтованими, проте, оскаржуваною ухвалою було покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, серед який є і обов`язок утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а тому такий ризик усунений застосованим на цей час запобіжним заходом.

Доводи прокурора на користь ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України спростовуються тим, що у даному кримінальному провадженні вже було проведено ряд судових експертиз для виконання яких були надані відповідні вихідні дані, в тому числі документи, які були вилучені під час огляду 9 грудня 2021 року.

Отже, ризик знищення чи підробки документів, на думку колегії суддів, є недоведеним та носить характер припущення, оскільки відповідні судові експертизи у даному кримінальному провадженні вже проведені.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний, після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання: переховувався від органу досудового розслідування або суду; намагався знищити або приховати речі чи документи, що можуть бути використані як докази його вини; здійснював незаконний вплив на свідків; перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; вчинив інше кримінальне правопорушення прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під особистим зобов`язанням.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього більш суворого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 6 липня 2022 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 29 серпня 2022 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4