Ухвала
09 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 554/471/21
провадження № 51 440 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року щодо нього,
встановив:
Вироком Октябрського районного суду міста Полтави від 13 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців.
Також вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні та долю речових доказів.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Уточнено початок строку відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком, ухвалено рахувати його з 25 грудня 2020 року.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження (31 липня 2022 року) звернувся із касаційною скаргою та клопотанням, у якому просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.
Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.
Зі змісту поданого клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження, оскільки в ньому не зазначено переконливих обґрунтувань на підтвердження доводів про неспроможність подати касаційну скаргу вчасно. Посилання засудженого на зміну місця відбування покарання є необґрунтованим, оскільки вказана причина не може об`єктивно перешкодити особі подати касаційну скаргу з будь-якого місця перебування ув`язненого. Також, скаржник вказує, що не мав можливості зустрітися зі своїм захисником у зв`язку з введенням на території України з 24 лютого 2022 року воєнного стану, однак, Суд зауважує, що поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження мають існувати саме в період визначеного тримісячного строку, а не поза ним. А тому, дане твердження не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 01 листопада 2021 року щодо нього.
Повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3