Номер провадження: 11-кп/813/1358/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Любашовського району, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні № 0001625, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2018 року

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 року, постановленою під час судового розгляду кримінального провадження, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 11.06.2022 року без визначення розміру застави відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні № 0001625, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2018 року.

Рішення суду мотивоване тим, що ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, не зменшився та продовжує існувати та застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не здатне запобігти наявному у кримінальному провадженні ризику.
Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги, що інкримінований обвинуваченому злочин спричинив загибель людини, суд вважав за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, обґрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що судом не забезпечено доставку обвинуваченого в судове засідання; прокурором не надано доказів існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; судом не враховано наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого. Крім того, адвокат вказує, що обвинувачений має бажання захищати країну в лавах ЗСУ.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не був доставлений, оскільки в апеляційній скарзі не заявлялось клопотання про розгляд справи за його участі.
Крім того, в судове засідання апеляційного суду не з`явився прокурор, який про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявляв, засобами електронного зв`язку надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в інших судових засіданнях.

Дослідивши клопотання прокурора, вислухавши думку захисника, який заперечував проти його задоволення, апеляційній суд, враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні приймає участь група прокурорів, вважав неповажною причину неявки прокурора та відмовив у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку захисника обвинуваченого, який наполягав на розгляді апеляційної скарги без участі прокурора, враховуючи його належне повідомлення про день та час розгляду справи та відсутності клопотання про розгляд справи за його участі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності прокурора.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст.331 КПК України встановлено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги про те, що ризики, на які вказує суд в оскаржуваному рішенні, не підтверджені, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, на даний час продовжує існувати ризик, того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років не одружений, у нього не має утриманців, він офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків та законних засобів до існування, та те, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції що заявлений прокурором ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, не доведений, адже ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за необхідне не визначати розмір застави, оскільки злочин, який інкримінований обвинуваченому, спричинив загибель людини, що відповідає вимогам п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Апеляційний суд відхиляє посилання сторони захисту на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, оскільки, враховуючи обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, який спричинив загибель людини, та його суспільну небезпеку, зазначене хоча і знижує вищенаведений ризик, але не настільки, щоб надати можливості для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Також апеляційний суд відхиляє посилання захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_8 заявив бажання брати участь у військових діях на території України у підрозділах ЗСУ, оскільки порядок скасування або зміни запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації передбачений ст.616 КПК України, згідно якої з таким клопотанням необхідно звертатись до прокурора, який за результатами розгляду клопотання, має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги що судом не забезпечено доставку обвинуваченого в судове засідання, з таких підстав.

Дійсно, діючим кримінальним процесуальним законодавством передбачено розгляд судом першої інстанції питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за участю обвинуваченого.

Однак, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан, доставка обвинуваченого до суду не виконується, в зв`язку з чим розгляд справи за участю обвинуваченого є неможливим.
З урахуванням неможливості безпосередньої участі обвинуваченого в судовому засіданні, судом першої інстанції з метою оперативності судового розгляду та недопущення порушення прав учасників судового процесу було вжито заходи щодо забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_7 під час розгляду клопотання прокурора та було прийнято рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (а.п.21), однак проведення судового засідання у режимі відеоконференції не вдалося з технічних причин.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що інтереси обвинуваченого представляв його захисник адвокат ОСОБА_6 , який приймав участь у розгляді клопотання прокурора. Більш того, захисник обвинуваченого під час апеляційного розгляду не надав жодних пояснень, яким чином відсутність обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні, у якому брав участь його захисник, вплинула на правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження застосованого запобіжного заходу.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що захисник не ставив питання про обов`язкову участь обвинуваченого у апеляційному розгляді справи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що для забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення прав обвинуваченого та розумних строків розгляду кримінального провадження, враховуючи рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022 року та наказу Голови Верховного Суду від 04.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з якими не можуть бути відкладними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за можливе та необхідне розгляд клопотання прокурора провести за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , інтереси якого були представлені його захисником адвокатом ОСОБА_6 .
Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду є обґрунтованою та відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 422-1, 532КПК України, апеляційний суд
постановив
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні № 0001625, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2018 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4