ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харків від 10 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 06 грудня 2021 року.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що подана ОСОБА_6 заява від 06 грудня 2021 року не містить фактичних даних, які б вказували на ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України, що виключає можливість внесення даних відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову, скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Вказала, що внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення є процесуальним обов`язком слідчого. При цьому, факт наявності чи відсутності складу злочину в діях конкретних осіб встановлюється шляхом здійснення досудового розслідування.

Прокурор та ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явились. ОСОБА_6 просила розгляд провадження провести за її відсутності. Прокурор про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до такого висновку.
Положення ч.3 ст.307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року.
Відповідно до п.3 ч.1ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Приписами ч.1 ст.412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
З матеріалів провадження вбачається, що 06 грудня 2021 року ОСОБА_6 , в порядку ст.214 КПК України, звернулась до ГУНП в Харківській області із заявою щодо вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України.

07 грудня 2021 року ОСОБА_6 надіслала на адресу ГУНП в Харківській області запит про стан розгляду її попереднього звернення, однак відповіді від органу досудового розслідування не отримала.

На час звернення зі скаргою до Київського районного суду м.Харків, а саме 07 грудня 2021 року, відповідні відомості до ЄРДР не внесені.
Приписами ч.1 ст.214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з частиною 4 цієї статті Кодексу слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Вимоги даної норми КПК України є імперативними, не підлягають широкому тлумаченню та будь-які виключення з них не допускаються.
Враховуючи, що заява ОСОБА_6 від 06 грудня 2021 року формально містить відомості про вчинення кримінальних правопорушень, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Доводи слідчого судді про недотримання приписів ч.5 ст.214 КПК України є помилковими, оскільки не узгоджуються кримінальним процесуальним законом. Адже цією нормою Кодексу визначається перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР реєстратором, а не обов`язкова інформація, яка має бути зазначена у заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя під час розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має оцінювати обґрунтованість заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише перевіряє відповідність дій уповноважених осіб органу досудового розслідування вимогам КПК України щодо здійснення фіксації наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з ухваленням нового рішення про зобов`язання уповноваженої особи ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 06 грудня 2021 року.
Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харків від 10 грудня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 06 грудня 2021 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4