Справа № 166/1194/21
Провадження № 1-кп/162/19/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 серпня 2022 року смт Любешів
Колегія суддів Любешівського районного суду Волинської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілої юридичної особи АТ "Укртелеком" - ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу та клопотання прокурора прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000017 від 01.02.2021 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, офіційно непрацюючому, в порядку ст.89 КК України не судимому, -
ВСТАНОВИЛА:
На розгляді Любешівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.02.2021 року за №0000017 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 360 Кримінального кодексу України (далі - КК України), ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 360 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 360 КК України.

Через систему «Електронний суд» 18.07.2022 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , яке вмотивоване тим, що ризики, наведені в ст. 177 КПК України, очевидно зменшились, у ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, враховуючи його сімейний та майновий стан, позитивну характеристику, стан здоров`я, не перебування на обліках у лікарів нарколога та психіатра, відсутність доказів, підтверджуючих факт продовження існування ризиків, на які посилається прокурор, в тому ж обсязі, що був при обранні запобіжного заходу, з огляду на належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, відсутність підстав виходити за межі п.3 ч.5 ст.182 КПК України, непомірність розміру визначеної застави, що призводить до безальтернативності тримання під вартою через реальну неможливість внесення ним застави, тривалість перебування ОСОБА_8 під вартою, просить змінити запобіжний захід щодо останнього з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням обов`язків, передбачених п.1-4, 9 ч.5 ст.194 КПК України. Аналогічні обставини викладені також у запереченнях на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисника ОСОБА_12 , які надійшли до суду через систему «Електронний суд» 31.07.2022 року.

Крім цього, 01.08.2022 року надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Клопотання вмотивовано тим, що 01.02.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017, за ч.3, ч.5 ст.185; ч.3 ст.28, ч.3 ст.360 КК України, у якому 29.07.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185; ч.3 ст.28, ч.3 ст.360 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 2 000 000 гривень, який неодноразово продовжувався, останній раз до 07.08.2022 року.

Оскільки строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 закінчується 07.08.2022 року, враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, в складі організованої групи, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому, з урахуванням наведених обставин та даних про особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі, до реальної міри покарання, однак в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, не встановлено будь-яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо нього менш суворого запобіжного заходу та забезпечити його належну процесуальну поведінку, просить продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю внесення раніше визначеної застави у розмірі 2 000 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисники, кожен зокрема, у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити та задовольнити подане захисником ОСОБА_11 клопотання про зміну запобіжного заходу з підстав, наведених у ньому.

Прокурор та представник ОСОБА_6 , кожен зокрема, подане прокурором клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому. У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу просили відмовити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а клопотання захисника до задоволення не підлягає з огляду на такі обставини.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в розмірі 2 000 000 гривень, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 09.06.2022 року до 07.08.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 закінчується 07.08.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні поданих клопотань суд враховує конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, що свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, як і встановлений в судовому засіданні факт наявності іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, що не заперечує сторона захисту.

Санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна., санкція ч. 3 ст. 360 КК України - штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від шести до восьми років.

При вирішенні клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів виходить з наступного.

Щодо тверджень захисника і обвинуваченого про відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів виходить з наступного.

Після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, обвинувачені дізналися про обсяг зібраних доказів, у тому числі свідків, показання яких можуть підтверджувати їх вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, обвинувачений обізнаний як про їх персональні дані, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, а тому колегія суддів вважає доведеною наявність даного ризику.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

За таких обставин колегія суддів наголошує, що при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою в даному кримінальному провадженні суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України з врахуванням його конкретних обставин.

Постійне місце проживання, наявність жінки, з якою проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, матері-пенсіонера не можуть вважатися достатніми для запобігання доведеним ризикам та забезпечувати дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Крім того, доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_8 погіршився і унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора під час розгляду клопотань не здобуто та в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, суду не надано.

Між тим, при вирішенні питання про вжиття до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, як під час його обрання, так і під час неодноразового продовження, судом вже досліджувалися обставини та докази, які зазначені захисником у клопотанні як підстави для зміни запобіжного заходу, які на даний час не змінилися, та наявність яких, на думку суду, не є достатніми для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме тримання під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зважаючи на тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_8 , покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та те, що докази у даному кримінальному провадженні не досліджені в повному обсязі, не допитані свідки та обвинувачені, обвинувальний акт об`єктивно не може бути розглянутий до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів установила наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, які продовжують існувати. Разом з тим слід констатувати, що вказані ризики посилились у зв`язку з військовою агресією росії проти України, що обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, тому очевидно, що у ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже місце його проживання та реєстрації знаходиться на території України, яка межує з територією, де ведуться активні бойові дії, що з об`єктивних причин унеможливлює належний контроль зі сторони правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що тримання під вартою в даному випадку є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи конкретно в цьому кримінальному провадженні.

Крім цього, обставини даного кримінального провадження визнані колегією суддів виключними в розумінні п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, тому розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 року, здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Окрім положень ст. 182, 183 КПК України суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки до суду. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сума шкоди, у даному конкретному кримінальному провадженні, не єдиний з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, а поєднується з іншими критеріями серйозність та масштабність злочинів, про які йшлося в попередніх ухвалах колегії суддів.

Разом з тим, колегія суддів Волинського апеляційного суду погодилась, що слідчим суддею обґрунтовано та вмотивовано визначено розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 . Доказів, які б підтверджували зміну обставин, що були підставами для визначення саме такого розміру застави, суду не надано.

З огляду на вказане, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 слід відмовити, а клопотання прокурора задоволенити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 - відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 29.09.2022 року із залишенням визначеного ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 22.04.2021 року розміру застави та покладених обов`язків.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання її копії.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Повний текст ухвали складений 03.08.2022 року.

Головуючий ОСОБА_14

Судді ОСОБА_15

ОСОБА_16