УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/840/22

25 травня 2022 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

ДОП СП ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - ОСОБА_3

особи, відносно якої розглядається подання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль подання начальника відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_5 про продовження адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, судимого 17.12.2008 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді направлення до спеціального навчально-виховного закладу для підлітків на 2 роки; 13.11.2009 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 23.05.2014 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,

ВСТАНОВИВ:
Начальник відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про продовження адміністративного нагляду, відносно ОСОБА_4 покликаючись на те, що ОСОБА_4 неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення злочинів проти життя і здоров`я та власності громадян передбаченими різними статтями КК України, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів. 06.08.2019 року ОСОБА_4 звільнився з Державної установи «Катеринівська виправна колонія №46» у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 був поставлений на профілактичний облік Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області, як «особа, що формально перебуває під адміністративним наглядом», тобто підпадає під норму пункту «в» статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звiльненими з мiсць позбавлення волі».

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2020 року ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2021 року ОСОБА_4 було продовжено адміністративний нагляд терміном на шість місяців.

Протягом продовженого терміну перебування під адміністративним наглядом, а саме з 25.11.2021 року, ОСОБА_4 вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені статтею 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які відносяться до правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 09.03.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та з урахуванням ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Також 24.04.2022 року відносно ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Крім того, цього ж дня відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

З урахуванням наведеного, враховуючи тяжкість статтей КК України за якими був засуджений ОСОБА_4 та враховуючи його особу, як таку, що потребує контролю з боку працівників органів Національної поліції, заявник вважає, що наявні достатні підстави для продовження відносно ОСОБА_4 адміністративного нагляду.

В судовому засіданні ДОП СП відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 підтримав подання та просив суд його задовольнити, оскільки ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, вчиняє адміністративні правопорушення, а отже залишається небезпечним для суспільства.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив стосовно продовження відносно нього адміністративного нагляду.

Заслухавши думку ДОП СП відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання про продовження адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» визначено виключний перелік осіб, щодо яких встановлюється адміністративний нагляд. Так, зокрема, пунктом «в» вищевказаної статті передбачено можливість встановлення адміністративного нагляду щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. Для осіб, зазначених у пункті «г» статті 3 цього Закону, адміністративний нагляд встановлюється на строк до погашення судимості. У разі, коли є підстава вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, залишається небезпечною для суспільства, адміністративний нагляд за поданням відповідного органу Національної поліції може бути продовжено у визначеному цим Законом порядку кожного разу ще на шість місяців, але не більше терміну, передбаченого законом для погашення або зняття судимості.

Таким чином, вищевказані положення передбачають перелік умов, за наявності яких закон допускає продовження адміністративного нагляду.

З матеріалів подання встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово був засуджений за вчинення умисних злочинів, зокрема: 17.12.2008 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді направлення до спеціального навчально-виховного закладу для підлітків на 2 роки; 13.11.2009 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 23.05.2014 року вироком Костопільського районного суду Рівненської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Призначені вище покарання ОСОБА_4 відбув.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 був поставлений на профілактичний облік Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області, як «особа, що формально перебуває під адміністративним наглядом», тобто підпадає під норму пункту «в» статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звiльненими з мiсць позбавлення волі».

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2020 року ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2021 року ОСОБА_4 було продовжено адміністративний нагляд терміном на шість місяців.

Як вбачається з матеріалів подання ОСОБА_4 за час перебування під адміністративним наглядом вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 187 КУпАП. Зокрема, 09.03.2022 року постановою Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП. Однак, як вбачається з вказаної постанови суду ОСОБА_4 з урахуванням ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності.

Крім того, 24.04.2022 року відносно ОСОБА_4 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Разом з тим, 24.04.2022 року відносно ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак в матеріалах подання відсутні докази того, що ОСОБА_4 було визнано винним та притягнуто судом до адміністративної відповідальності за вказане адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи. Єдиним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності, яка набрала законної сили.

Разом з тим, в матеріалах подання відсутня така постанова, а відтак відсутній доказ вчинення ОСОБА_4 вказаного у протоколі адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом не встановлено в діях ОСОБА_4 систематичності вчинення адміністративних правопорушень, порушення громадського порядку чи прав інших громадян.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 березня 1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», суд, при розгляді питання встановлення чи продовження адміністративного нагляду, не може допускати формального підходу, тому слід повно досліджувати всі обставини та перевіряти обгрунтованість встановлення і продовження адміністративного нагляду.

Відповідно до довідки - характеристики, виданої ДОП СП ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 23.05.2022 року ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з родиною. За місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів на його поведінку не надходило.

Таким чином, в поданні не міститься достатніх доказів того, що ОСОБА_4 порушує умови встановленого відносно нього адміністративного нагляду, не бажає стати на шлях виправлення, веде антигромадський спосіб життя, не наведено обставин, що б свідчили про систематичність порушення громадського порядку ОСОБА_4 , та необхідності більш суворого контролю щодо нього із сторони працівників поліції, а тому у задоволенні вказаного подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 369-372, 376, 392, 393, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. ст. 1-6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_5 про продовження адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1