Справа № 761/1041/22
Провадження № 1-кс/761/1249/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 009 23,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №120 201 000 000 009 23, в рамках якого ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2021 накладено арешт на майно, що було вилучене 18.02.2021 під час проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти у сумі 75000 Євро та жорсткий диск Silicon Power в корпусі чорного кольору з обідком зеленого кольору, які належать ОСОБА_4 .

Адвокат вказує, що ОСОБА_4 є власником вказаних грошових коштів та не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №120 201 000 000 009 23, а тому на теперішній час підстави для подальшого застосування арешту майна відсутні, у зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2021.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки суду не повідомляв.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом з тим надіслав на адресу суду заперечення в яких просив клопотання про скасування арешту залишити без задоволення з огляду на його необґрунтованість, а також, що на даний час не відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешти майна, що у свою чергу було також предметом перевірки під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Вивчивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.02.2021, в рамках кримінального провадження №120 201 000 000 009 23 від 07.10.2020 за ч.3 ст. 190 КК України, задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, що було вилучене під час проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти у сумі 75000 Євро та жорсткий диск Silicon Power в корпусі чорного кольору з обідком зеленого кольору.

Звертаючись з клопотанням адвокат ОСОБА_3 вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки власником спірного майна є ОСОБА_4 , який не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №120 201 000 000 009 23, у зв`язку з чим застосований захід забезпечення кримінального провадження підлягає скасуванню.

У той же час, адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, заявлені вимоги не підтримав, а до матеріалів клопотання про скасування арешту майна не надано доказів на підтвердження такої правової позиції.

Таким чином, у клопотанні про скасування арешту майна заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
З досліджених матеріалів клопотання, які слугували підставою для накладення арешту на майно вбачається, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.
Наведенні заявником у своєму клопотанні обставини не підтвердженні будь-якими фактичними данними та не є такими, що унеможливлюють застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому такі твердження заявника не можуть бути підставою для скасування арешту майна.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Отже, оскільки заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.02.2021 у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 009 23.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя