Справа № 953/5723/22
н/п 1-кс/953/3782/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,.

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчої СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000395 від 26.07.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянину України, із вищою освітою, розлученому, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України раніше не притягувався до кримінальної відповідальності,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчої СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 26.07.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 27.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. За даним фактом СУ ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 26.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Харківського управління ДВБ НПУ надійшла інформація, що в 2022 році в м. Харкові, після початку військової агресії, громадянин ОСОБА_9 отримав від невстановлених осіб автомати «Калашнікова» в невстановленій кількості та боєприпаси до них для подальшого продажу. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій в сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, вчинив придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 , точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій в сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, при невстановлених в ході слідства обставинах, придбав самозарядний пістолет моделі «ПМ» калібру 9 мм (9х18ПМ), заводські серія та номер НОМЕР_1 , 1968 р.в., та два магазини до нього споряджені бойовими припасами у кількості 16 штук калібру 9х18 ПМ мм, після чого переніс та почав зберігати за місцем, яке в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим.

В подальшому, реалізуючи умисел направлений на незаконне збагачення, шляхом незаконного збуту вищевказаної вогнепальної зброї та боєприпасів до неї , ОСОБА_6 , з метою не бути викритим у своїй протиправній діяльності та з метою уникнення кримінальної відповідальності, почав неодноразово пропонувати своєму знайомому ОСОБА_10 купити у нього автомат «Калашнікова», пістолет «Макарова» , пістолет «ТТ» та боєкомплекти до вищевказаної зброї.

Так, 11.08.2022, ОСОБА_6 , отримавши згоду щодо придбання пістолету моделі «ПМ» калібру 9 мм (9х18ПМ) та двох магазинів до нього споряджених бойовими припасами у кількості 16 штук калібру 9х18 ПМ, від ОСОБА_10 , (який проводив придбання вказаних бойових припасів під час проведення негласної слідчої (розшукової) дій контроль за вчинення злочину у формі оперативної закупки), обговоривши всі деталі, приначив зустріч останньому на наступний день, а саме на 12.08.2022.

Сторона обвинувачення зазначає, що 12.08.2022 приблизно о 09-17 год., під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_10 діючи згідно наданим вказівкам, прибув до супермаркету «Клас», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Грицевця, 29 де о 09-36 год. зустрівся з ОСОБА_6 , який передав ОСОБА_10 пакунок білого кольору, з якого ОСОБА_10 дістав пістолет моделі «ПМ» калібру 9 мм (9х18ПМ) та два магазини до нього споряджені бойовими припасами у кількості 16 штук калібру 9х18 ПМ, після чого ОСОБА_10 , в якості оплати за отриману вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, після чого ОСОБА_10 поклав вищевказану зброю з боєкомплектом до неї до себе у сумку, сів до автомобіля та вирушив на перехрестя вул. Роганська та вул. Плиткова у м. Харкові.

В подальшому, о 09-50 год. 12.08.2022 ОСОБА_10 добровільно видав працівниками правоохоронного органу вогнепальну зброю з боєкомплектом до неї , яка згідно висновку судової балістичної експертизи №СЕ-19/121-22/11535-БЛ від 08.09.2022 є самозарядним пістолетом моделі «ПМ» калібру 9 мм (9х18ПМ), заводські серія та номер НОМЕР_2 р.в., є бойовою нарізною вогнепальною зброєю, пістолет виготовлений промисловим способом, придатний до стрільби, надані на дослідження 16 патронів є боєприпасами, також є пістолетними патронами калібру 9х18 ПМ, призначеними для пістолетів системи Макарова (ПМ), а також іншої зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, пістолети-кулемети тощо), виготовлені промисловим способом (Україна), 5 відстріляних патронів придатні до стрільби, зовнішній вигляд та технічний стан 11 патронів, що залишилися, дозволяють припускати їх придатність до стрільби.

20.09.2022 органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, про те, що він обґрунтовано підозрюється у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами, а саме придбанні, зберіганні, збуту вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити новий злочин, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також на необгрунтованість повідомленої підозри, яка підтверджується недопустимими доказами, зокрема, відсутність повноважень працівників правоохоронного органу для здійснення та проведення слідчих (розшукових) дій; відсутність вмотивованої постанови про визначення підслідності даного кримінального провадження. Крім того, сторона захисту просила врахувати невідповідність часу проведення слідчих (розшукових) дій часу фактичного проведення таких слідчих дій. Також, при розгляді даного клопотання сторона захисту прохала слідчу суддю врахувати дані, які характеризують особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у цивільному шлюбі з громадянкою України ОСОБА_12 . Крім того, сторона захисту наголошувала на стані здоров`я підозрюваного, який має гіпертонічну хворобу ІІ ст., ознаки атеросклерозу аорти. У зв"язку з чим, прохала відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в повному обсязі.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000395 від 26.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України внесені до ЄРДР 26.07.2022 за фактом того, що до Харківського управління ДВБ НПУ надійшла інформація, що в 2022 році в м. Харкові після початку військової агресії ОСОБА_6 отримав від невстановлених осіб автомати «Калашнікова» в невстановлений кількості та боєкомплекти до них для подальшого продажу.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_6 о 17 годині 59 хвилин 13 жовтня 2022 у кримінальному провадженні №0000395 від 26.07.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні, збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_6 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 13.10.2022.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме за незаконне придбання, зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 є осудною особою, який досяг 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколах допиту від 08.08.2022 та 12.08.2022; даними, які містяться в протоколі роз`яснення прав особі, що проводить оперативну закупівлю від 11.08.2022; даними, які містяться в протоколі огляду грошових коштів від 11.08.2022; даними, які містяться в протоколі огляду особи від 11.08.2022; даними, які містяться в протоколі огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів-грошових купюр від 11.08.2022; висновком експерта № СЕ-19/121-22/11539-БЛ від 08.09.2022; даними, які містяться в протоколах огляду предметів від 11.09.2022.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Істотних порушень прав і основоположних свобод людини, в тому числі щодо підозрюваного, які б давали підстави для визнання недопустимими доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує повідомлену ОСОБА_6 підозру в межах даного кримінального провадження, слідчою суддею не встановлено.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а саме злочином проти громадської безпеки, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

В судовому засіданні прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з його необгрунтованістю.

Крім того, слідча суддя вважає не доведеним ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити новий злочин, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.

Дослідивши в сукупності матеріали клопотання наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, слідча суддя вважає, що прокурор не довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з триманням під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , який розлучений, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає разом з ним, раніше не судимий, буде недостатнім застосування домашнього арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, призначення якого обумовлює необхідність контролю за дотриманням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а також унеможливить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного ОСОБА_6 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Разом з цим, наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор та при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

З огляду на те, що стороною обвинувачення недоведено неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваного запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог ст. 2 та ч. 2 ст. 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000395 від 26.07.2022 закінчується 13.12.2022, то з урахуванням положень ч.1 ст. 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити на 57 (п`ятдесят сім) днів до 12.12.2022 включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчої СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування, на 57 (п`ятдесят сім) днів до 12 грудня 2022 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Встановити строк дії ухвали до 12.12.2022.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 жовтня 2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1