Справа № 309/1594/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/232/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий) за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 (далі - прокурор) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,
та обрано щодо нього запобіжний захід - домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 до 08 липня 2022 року включно, та з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків: прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора суду за першою вимогою; заборона спілкуватися зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; здати, при наявності, на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З матеріалів клопотання убачається, що 07.05.2022 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Відповідно до клопотання, 06.05.2022, приблизно о 16 год 10 хв, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї будинку за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка виникла на ґрунті ревнощів, зі своєю дружиною - громадянкою ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, схопив в руки кухонний ніж, тримаючи який у правій руці, підбіг ззаду до ОСОБА_8 та наніс ним один удар у ділянку спини ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення лівої легені, відкритого пневмотораксу, які є небезпечними для життя і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. У клопотанні слідчий також зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, будучи обізнаним про міру покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадження, здійснити будь-які дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності. Тому, враховуючи вищенаведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, окрім як тримання під вартою, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просить задовольнити клопотання у повному обсязі.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Водночас, слідчий суддя встановив, що враховуючи той факт, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, проте беручи до уваги недоведеність факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризиків, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть приписам п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_8 перебувають у шлюбі, спільно проживають та ведуть спільне господарство, а тому вимога у виді заборони спілкування з потерпілою у кримінальному провадженні не може бути реалізована та містить у собі ризики небезпеки для життя та здоров`я потерпілої. Також, апелянт звертає увагу на те, що при відмові в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом, у порушення вимог ст. 178 КПК України не враховано характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те що злочин відноситься до категорії тяжких, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора береться до уваги те, що: орган прокуратури належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки прокурора та заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки прокурора в судове засідання і підозрюваний не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_5 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 06.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.05.2022, протоколом медичного огляду ОСОБА_5 для встановлення фактів вживання алкоголю та стану сп`яніння від 06.05.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 06.05.2022, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.05.2022, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторонами кримінального провадження не оспорюється.
З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , як підозрюваного у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження відомостям про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, на спеціальних обліках у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, одружений, раніше не судимий. Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , скоєний злочин відноситься до категорії тяжких, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, - апеляційний суд відхиляє як такі, що будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді про недоведеність неможливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_8 перебувають у шлюбі, спільно проживають та ведуть спільне господарство, а тому вимога у виді заборони спілкування з потерпілою у кримінальному провадженні не може бути реалізована та містить у собі ризики небезпеки для життя та здоров`я потерпілої, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення його належної процесуальної поведінки як підозрюваного у кримінальному провадженні.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд без поважних причин позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подала прокурор ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , та обрано щодо нього запобіжний захід - домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 до 08 липня 2022 року включно, та з покладенням на нього процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: