ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/373/22
Номер провадження №1-кп-678-66/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів кримінальне провадження, відомості про яке 08 квітня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, офіційно не працюючого, раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ

1. 07 квітня 2022 року близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину «Славутич», який розташований по вул. Центральній, 40/1 в с. Новокостянтинів Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на завдання побоїв ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, під час рукостискання, тримаючи своєю правою рукою за кисть правої руки ОСОБА_5 , потягнув його на себе та, одночасно з цим, спробував нанести удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого, але той відхилився від удару, при цьому, відступивши назад, втратив рівновагу та впав на землю на спину і далі на лівий бік тулуба.

Після цього ОСОБА_3 , знаходячись позаду ОСОБА_5 , коли той лежав на лівому боці, умисно почергово наніс йому три удари носком правої ноги, взуту в кросівок, в ділянку ребер зліва і далі, коли ОСОБА_5 став на коліна, знаходячись зліва від нього, умисно наніс ще один удар носком правої ноги в ділянку живота зліва потерпілого. В результаті нанесених численних ударів - побоїв ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 відчув фізичний біль, але не отримав тілесних ушкоджень.

ІІ. СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

2. Законодавець у ч. 1 ст. 126 КК України встановив кримінальну відповідальність за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

3. Прокурор ОСОБА_4 вказав, що винуватість ОСОБА_3 доведена сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, показаннями потерпілого та обвинуваченого у судовому засіданні, тому просить призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, визнав повністю і беззаперечно та вказав, що жодним чином не оспорює фактичні обставини, вказані в обвинувальному акті, в тому числі, час, місце, характер і спосіб нанесення ним ударів потерпілому, їх локалізацію, кількість, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій більше не вчиняти, готовий понести передбачену законом відповідальність за свої дії.

5. Потерпілий ОСОБА_5 під час допиту зазначив, що в обвинувальному акті вірно зазначені фактичні обставини, в тому числі, характер нанесення йому ударів обвинуваченим, їх локалізація та кількість. Вважає, що обвинувачений має понести передбачене законом покарання у виді штрафу в розмірі, який зазначив прокурор.

IV. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

6. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Прокурор, потерпілий і обвинувачений зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

8. Суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції.

9. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

10. Судом проведено лише допит обвинуваченого та потерпілого, досліджено зібрані органом досудового розслідування матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

11. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, адже учасники судового провадження проти цього не заперечують.

12. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

V. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

13. За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (ч. 1). Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 2).

14. Законодавець у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України передбачив, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15. Виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, є кримінальним проступком.

16. ОСОБА_3 одружений, має двоє малолітніх дітей, задовільно зарекомендував себе за місцем проживання, в сім`ї та громадських місцях поводиться пристойно, має повагу серед жителів села, громадський порядок не порушує, скарг зі сторони родичів, сусідів та інших жителів села відносно нього не надходило.

17. ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

18. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

19. Органом досудового розслідування та судом не встановлено обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого.

20. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

21. Санкцією ч. 1 ст. 126 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

22. Враховуючи конкретні обставини справи, повне і беззаперечне визнання своєї вини ОСОБА_3 , щире розкаяння, ставлення до вчиненого та готовність понести передбачене законом покарання, характеризуючі дані про його особу, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілого, який вважає, що обвинувачений має понести передбачене законом покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, як найменш суворий вид покарання, визначений у ч. 1 ст. 126 КК України.

23. Суд переконаний, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

24. За змістом ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

25. Покарання у виді штрафу за ч. 1 ст. 126 КК України може бути застосовано у розмірі від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 510,00 грн. до 850,00 грн.

26. Інкриміноване кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_3 офіційно не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей 2018 і 2020 року народження, вперше притягається до кримінальної відповідальності, однак потерпілий ОСОБА_5 наполягає на застосуванні до обвинуваченого запропонованого прокурором розміру штрафу в зв`язку із умисним завданням обвинуваченим йому побоїв, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, який може бути застосований за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

VІ. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

27. Згідно обвинувального акта кримінальним проступком шкоди не завдано, витрати на залучення експертів та речові докази відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

28. Враховуючи зазначене, немає підстав для вирішення питань, які стосуються речових доказів, цивільного позову, процесуальних витрат, запобіжного заходу.

29. Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1