ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00002806 від 24.05.2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2022 року, щодо:
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ясени Сторожинецького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і за його вчинення призначено покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Вирішено питання речових доказів.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, 23 травня 2021 року приблизно об 11 год. 10 хв. ОСОБА_8 знаходився в м. Чернівці по вул. Зелена. Тут, на ґрунті тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_9 , переслідуючи мету спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення фізичного болю та тілесних

ЄУНСС: 725/4764/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_10
НП: 11-кп/822/143/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ушкоджень, підійшов до потерпілого і кулаком правої руки наніс йому удар в ділянку обличчя. Лівою рукою наніс удар по голові потерпілого. Внаслідок таких дій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

- крововиливу в ділянці хряща ззаду правої вушної раковини;

- струсу головного мозку;

- посттравматичного пере хондриту правої вушної раковини.

Вказані тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта, виникли в результаті дії твердих тупих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в якій він не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, однак вважає, що вирок районного суду в частині призначеного покарання є надто суворим та не вповідає особі обвинуваченого.

Апелянт вважає, що районним судом не було належним чином враховано всіх обставин, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Просить звернути увагу на те, що ОСОБА_8 є особою похилого віку, не має змоги довго виконувати громадські роботи та фізично працювати, кримінальним проступком не було завдано ні матеріальну ні моральну шкоду, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання та по місцю роботи, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Вищевказане, на думку апелянта, є обставинами, які у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого проступку, і відповідно є підставами для призначення покарання у вигляді штрафу.

Просить скасувати вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, та призначити покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів дохід громадян.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Оскільки, апелянт не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, тому колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників процесу, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що учасникам процесу зрозумілий зміст ст. 349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Перевіряючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , щодо незаконності призначеного покарання у зв`язку із його суворістю, є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст.ст. 66, 67 КК України.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Районний суд при винесенні вироку, зазначених вимог закону, дотримався в повній мірі, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, районним судом, при призначені покарання було враховано обставинами, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання

Також, судом враховано особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, що у сукупності з вищевказаними обставинами, які пом`якшують покарання, є достатніми підстав вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_8 районний суд визнав за можливе призначити йому покарання в межах санкції інкримінованої статті, наблизившись до нижчої межі, що свідчить про те, що районним судом належним чином враховано всі обставини даного провадження, зокрема і ті на які посилається апелянт.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не зможе відбувати покарання у виді громадських робіт нічим не підтверджено.

Крім того, як встановлено районним судом та не спростовано під час апеляційного перегляду, обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, а тому апеляційний суд вважає за недоцільне призначити останньому покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч.3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам,

особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Обвинувачений ОСОБА_8 не підпадає під жодну із вищевказаних категорій осіб, а тому жодних застережень для відбування ним саме такого виду покарання немає.

Районний суд при винесенні вироку, вимог ст.ст. 50,65 КК України, дотримався в повній мірі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у виді 150 годин громадських робіт є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни, скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Вирок районного суду щодо ОСОБА_8 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, а тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

13.04.2022 року

(дата засвідчення копії)