Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/8475/21
Провадження № 1-кп/553/156/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м.Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000043 від 16.01.2021 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувало клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 16.01.2021 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
В поданому клопотанні порушується питання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.
Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжений.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 18.04.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла справа № 646/8475/21, провадження № 1-кп/646/156/2022.

Прокурор ОСОБА_3 наполягав на застосуванні стосовно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_4 прохав не застосовувати стосовно нього примусові заходи медичного характеру, вибачився за вчинене та показав, що випивши дійсно зателефонував до чергової частини ДСНС та повідомив про замінування газової магістралі в м. Харків.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 не заперечував.

З`ясувавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

16.01.2021 о 21 год. 36 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив завідомо неправдиве повідомлення, здійснивши зі свого мобільного телефону з абонентського номеру НОМЕР_1 телефонний дзвінок до служби « НОМЕР_2 » чергової частини Головного Управління Державної служби надзвичайних ситуацій України в Харківській області та повідомивши оператору про замінування газової магістралі у м. Харкові. Зазначені протиправні дії ОСОБА_4 призвели до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

В судовому засіданні були досліджені докази, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась та не піддавалась сумніву, та які підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_4 діяння, зокрема: протокол тимчасового доступу до речей і документів, а саме інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг з мобільного номеру НОМЕР_1 ; протокол огляду CD-R диску з аудіозаписом повідомлення про вибух; протокол огляду місця події від 10.11.2021, протокол огляду відеозапису при відібранні пояснень від ОСОБА_4 ; висновок судової експертизи відео-звукозапису № СЕ-19/121-21/23760-ВЗ від 29.10.2021.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, мають ознаки суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Висновком судового-психіатричного експерта №605 встановлено, що ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психіатричного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.
При цьому, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, згідно із довідкою КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» Харківської міської ради №727 від 01.02.2021 спостерігається в МПНД №3 з 2011 року з діагнозом шизофренія, параноїдної форми, на обліку КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров`я», Застосування запобіжних заходів до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, примусових заходів медичного характеру стосовно осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, примусового лікування до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, обмеження прав інших громадян у вигляді примусового лікування, примусової госпіталізації або у зв`язку із встановленням карантину допускаються виключно з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно із ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку (ч.3 ст.94 КК України).

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.
Крім того, суд також враховує те, що невжиття до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.
Відповідно до ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом. В такому разі, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.
Питання щодо стягнення процесуальних витрат з особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, розгляду не підлягає відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, слід залишити без змін.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372,512,513 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Речові докази: диск з аудіофайлом залишити у матеріалах кримінального провадження.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1