Номер провадження: 11-кп/813/1708/22
Справа № 496/2282/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
12 серпня 2022 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2021 року, в рамках кримінального провадження № 0000200, внесеного до ЄРДР 20 квітня 2020 року,

встановив:

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2021 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 121 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання шляхом часткового складання приєднано частину не відбутого покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року та остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 2 місяця.

На вказаний вирок суду засобами поштового зв`язку до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 , яка датована 01 липня 2022 року.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подали з таких підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

В свою чергу, абз. 1 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Статтею 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок ухвалено судом першої інстанції 12 листопада 2021 року, зокрема, за участі обвинуваченого ОСОБА_3 . Крім того, копію оскаржено вироку було вручено обвинуваченому ОСОБА_3 12 листопада 2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою останнього (а.с. 58).

Таким чином, строк на апеляційне оскарження вироку обвинуваченому ОСОБА_3 відраховується з моменту його проголошення, тобто з 12 листопада 2021 року, та спливав 13 грудня 2021 року, проте, в своїй апеляційній скарзі, яка датована 01 липня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_3 не порушує питання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження (а.с. 104-108).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яка також узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в п. 2 постанови по справі № 5-103 кс-15 від 01.10.2015 року, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначена апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягає поверненню апелянту із роз`ясненням необхідності подачі клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 396, 399, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2021 року, в рамках кримінального провадження № 0000200, внесеного до ЄРДР 20 квітня 2020 року, повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2