Справа №705/2423/21
1-кп/705/639/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2022 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000497 від 16.08.2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці, Вінницької області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм автотранспортних засобів ТОВ «Люстдорф», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 16.08.2017 близько 11 години 10 хвилин, керуючи автомобілем «ГАЗ 5312», реєстраційний номер НОМЕР_1 (молоковоз), рухаючись по автодорозі від с. Томашівка, Уманського району Черкаської області в напрямку с. Кузьмина Гребля, Христинівського району Черкаської області (на даний час Уманського району) в світлу пору доби, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 16.11, та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі автодороги сполученням «Умань-Бершадь» в правій смузі руху від м. Умань в напрямку м. Бершадь.

Унаслідок вказаної дорожньої транспортної пригоди:

- водій автомобіля «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 16.09.2019 № 05-7-01/607 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лоба, рук, рвану рану правої гомілки, закритий перелом нижньої третини правої малогомілкової кістки, розрив зв`язок і підвивих правої стопи, закритий перелом 4,5,6 ребер справа, що утворилися від дії тупих твердих предметів, цілком можливо при дорожньо-транспортній пригоді, та відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

- пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-01/155 від 05.04.2021 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови - забою головного мозку середнього ступеню, лінійного перелому луски правої скроневої з переходом на основу черепа, передньої стінки зовнішнього слухового ходу, слухової труби, переломи тіла і крил основної кістки, переломи верхньої стінки правої орбіти, уламкові переломи латеральної і нижньої стінок лівої та правої орбіти, уламкові переломи обох гайморових пазух, перелом носової перетинки без зміщення уламків, перелом твердого піднебіння, перелом лобного та альвеолярного відростків верхньої щелепи справа, травматичну екстракцію верхніх середніх різців, забійну рану нижньої губи, множинні забої та садна голови; травми грудної клітки - забій лівої легені, переломи 2,3,4,5 ребер зліва з незначним зміщенням уламків, переломи 2,4 поперекових відростків справа та 3 поперекового відростку зліва без зміщення уламків; уламковий перелом лівої променевої кістки з невеликим зміщенням, перелом шиловидного відростка лівої ліктьової кістки без зміщення.

Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, та відносяться: забій головного мозку середнього ступеню, лінійний перелом луски правої скроневої кістки переходом на основу черепа, передню стінку зовнішнього слухового ходу, слухової труби, переломи тіла і крил основної кістки, перелом верхньої стінки правої орбіти, уламкові переломи латеральної і нижньої стінок лівої та правої орбіти, уламкові переломи обох гайморових пазух, перелом носової перетинки без зміщення уламків, перелом твердого піднебіння, перелом лобного та альвеолярного відростків верхньої щелепи справа, травматична екстракція верхніх середніх різців, забійна рана нижньої губи, множинні забої та садна голови до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; забій лівої легені, переломи 2,3,4,5 ребер зліва з незначним зміщенням уламків, переломи 2,4 поперекових відростків справа та 3 поперекового відростку зліва без зміщення уламків; уламковий перелом лівої променевої кістки з невеликим зміщенням, перелом шиловидного відростка лівої ліктьової кістки без зміщення до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

- пасажир заднього пасажирського сидіння автомобіля «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 22.04.2021 № 05-7-01/160 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, закритий вивих голівки лівого стегна. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, цілком можливо при дорожньо-транспортній пригоді, та відносяться: струс головного мозку до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я; закритий вивих голівки лівого стегна до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

- пасажир заднього пасажирського сидіння автомобіля «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 02.04.2021 № 05-7-01/610 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, травматичний субарахноїдальний крововилив, травматичний набряк головного мозку, гемофтальм зліва, офтальмоплегія зліва, закритий перелом правої ключиці. Дані тілесні утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

- пасажир заднього пасажирського сидіння автомобіля «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 05.04.2021 № 05-7-01/156 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови: забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, підгостру субдуральну гематому лівої скронево-тім`яної ділянки, субарахноїдальний крововилив; рвані рани лоба, правої брови, правої щоки; стороннє тіло верхньої повіки правого ока, рубець лобної ділянки посередині; садна правої кисті, правої гомілки та гомілково-ступневого суглобу. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, та відносяться: забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, підгостра субдуральна гематома лівої скронево-тім`яної ділянки, субарахноїдальний крововилив, рвані рани лоба, правої брови, правої щоки, стороннє тіло верхньої повіки правого ока рубець, лобної ділянки посередині до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад. Згідно наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 пункту 2.1.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» ушкодження у вигляді рубця лобної ділянки посередині є невиправним без хірургічного втручання і може бути розцінене як тяжке, якщо буде визнане таким, що знівечило обличчя.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-21/5358-ІТ від 23.04.2021, у дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди, в діях водія автомобіля «ГАЗ 5312», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 2.3 б), 16.11. Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», які знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що 16.08.2017 року керуючи службовим авто - молоковозом «ГАЗ 5312» по автодорозі поблизу с. Томашівка Уманського району Черкаської області, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю «AUDI» під керуванням ОСОБА_9 , що призвело до зіткнення з вказаним автомобілем. Через цю дорожньо-транспортну пригоду водій та пасажири автомобіля «AUDI» отримали тілесні ушкодження. Усвідомлює тяжкість учиненого, щиро розкаюється, вжив заходів щодо відшкодування збитків завданих потерпілим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини вчинення кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому право оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, та його вину повністю доведеною зібраними у справі і перевіреними в суді доказами в їх сукупності.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 має вік 32 роки, осудний, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, не перебуває на обліку та під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра, відповідно до характеристики за місцем проживання характеризується формально позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувався та не має судимостей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого, а також має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нового злочину.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду, виходячи із конкретних обставин справи, беручи до уваги поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, строк, який минув з часу дорожньо-транспортної пригоди та інші обставини справи, суд, вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_5 вчинив необережне кримінальне правопорушення, не маючи умислу на спричинення негативних наслідків, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Крім цього, прокурор в судовому засіданні вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 можливо застосувати положення Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши від призначеного покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали позицію прокурора та просили суд застосувати відносно ОСОБА_5 положення Закону України «Про амністію у 2016 році», взявши до уваги його щире каяття, дані, що характеризують особу, пом`якшуючі обставини та думку представника потерпілих.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до положень ч.2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до п. «в» ст.1 цього Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що обвинувачений на момент вчинення злочину 16.08.2017 року, до набрання Законом України «Про амністію у 2016 році» році, мав та має на утриманні неповнолітніх синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції у Вінницькій області, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, є необережним тяжким злочином.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії і Україні» та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на нього поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України в рамках провадження потерпілою стороною було подано цивільні позови та в подальшому сторонами було заявлено про затвердження мирової угоди по вказаному позову.

В ході розгляду справи представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 просив суд залишити заяви про затвердження мирової угоди та, відповідно, заявлені цивільні позови без розгляду, оскільки завдану його довірителям моральну та матеріальну шкоду відшкодовано, тому на цей час будь-яких претензій морального або матеріального характеру потерпілі не мають.

Статтею 207 ЦПК України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини, не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що заява представника потерпілого про залишення без розгляду заяв про укладення мирової угоди та заявлених цивільних позовів, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати в сумі 8954 гривні 64 копійки, а саме за проведення:

- судової транспортно-трасологічної експертизи від 14.12.2017 №4/2036 3 569, 28 грн.;

- судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 24.10.2017 № 4/2046 1 979, 20 грн.;

- судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 25.10.2017 № 4/2047 790,96 грн.;

- судової автотехнічної експертизи від 06.04.2020 № СЕ-19/124-21/4356-ІТ 1 307,60 грн.;

- судової автотехнічної експертизи від 23.04.2020 № СЕ-19/124-21/5358-ІТ 1 307,60 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії і Україні», ст. 86 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 129, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 судом не обирався.

Заяву представника позивача адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_14 від її імені та від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_13 , ОСОБА_10 від її імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному провадженні: - автомобіль «ГАЗ 5312», реєстраційний номер НОМЕР_1 (молоковоз) повернути власнику ТОВ «Люстдорф» за належністю; - автомобіль «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_9 , за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_5 ) на користь держави витрати на залучення експертів та проведення судових експертиз у розмірі 8954 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі) гривні 64 копійки.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1