Справа № 573/128/22
Провадження №1-кп/573/41/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27 січня 2022 року за №0000023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірмена, громадянина України, уродженця с. Катнапхпюр р.Вірменії, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2022 до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27 січня 2022 за №0000023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Так, із обвинувального акту встановлено, що 27 січня 2022 близько 17.00 год. наряд поліції в складі інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУП у Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУП у Сумській області сержанта поліції ОСОБА_7 , на службовому автомобілі марки «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 (19 регіон), згідно з графіком та книги нарядів несли службу з охорони громадського порядку, рухались по автомобільній дорозі в с. Штанівка Сумського району Сумської області, де помітили транспортний засіб марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 в напрямку с. Воронівка Сумського району Сумської області.

У подальшому зазначеними працівниками поліції встановлено, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

При зупинці вказаного транспортного засобу було встановлено, що водій ОСОБА_4 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 без водійського посвідчення, не маючи при собі відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, тобто в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Крім того, при спілкуванні з останнім, працівниками поліції встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, тобто в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В цей момент ОСОБА_4 розуміючи, що допустив порушення Правил дорожнього руху в частині керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування та в частині керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, висловив пропозицію надати інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУП у Сумській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУП у Сумській області сержанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1 500,00 грн. кожному поліцейському, за умови, що на нього не будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та накладені стягнення за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій у вигляді пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, та передбачав суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі у наданні їй неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В ході досудового розслідування 31 січня 2022 року між начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно із даною угодою ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння, а саме: у пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у межах санкції статті у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000023, обвинувачений ОСОБА_4 та захисник останнього - адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

У відповідності з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом також роз`яснено ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального і Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також, відсутність тяжких наслідків по даному кримінальному провадженню. За місцем проживання обвинувачений характеризується як особа, щодо якої скарг від мешканців населеного пункту не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої між ним та прокурором міри і виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 з іншого і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХ ВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2022, укладену між начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази, а саме: оптичний диск № CMFP639Y, на якому міститься відео з нагрудної відоекамери за 27.01.2022, на якій розміщені відеофайли: 1) ZO 00000__0006, тривалістю з 17:11 по 17:26; 2) ZO 00000__0007, тривалістю з 17:26 по 17:41; 3) ZO 00000__0008, тривалістю з 17:41 по 17:54, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя