ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1076/22 Справа № 202/3276/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з застосуванням застави щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Павлоград, Дніпропетровської області, одруженому, який має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовцю за контрактом на посаді контролера (кулеметника) ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України, раніше не судимому, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у кримінальному провадженні №0000305,
за участю секретаря ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) по 29 серпня 2022 року, з визначенням застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 156 000 грн. 00 коп., та роз`ясненням підозрюваному його процесуальні обов`язки у разі внесення суми застави.
Слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , існування ризиків, а також те, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду, впливати на свідка.
В той же час, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_6 є діючим військовослужбовцем, позитивно характеризується як за місцем несення служби, так і за місцем проживання, раніше не судимий, має на утриманні дворічну дитину, дружину, сприяє слідству у встановленні об`єктивної істини по справі, злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 є неумисним, середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання, майновий стан, відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, та дійшов до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.
В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням застави.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вважає вірними, але не погоджується з визначеним розміром застави, оскільки вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням застави є єдиним можливим заходом для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Оскільки в апеляції прокурор не оскаржує обґрунтованість підозри, визначені ризики та обраний судом вид запобіжного заходу, інші учасники кримінального провадження апеляцій не надавали, то вказані обставини не розглядаються і відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді в межах апеляції прокурора.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 01 липня 2022 року до ЄРДР за № 0000305 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
02 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
При обрані запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження. Об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_6 , при цьому враховано, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру. Перевірені обставини, які свідчать про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Разом з тим, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначений розмір застави в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 156 000 гривень, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При визначенні розміру застави, враховано встановлені законом його межі, тяжкість вчиненого правопорушення, особу підозрюваного, його матеріальний та сімейний стан, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 182 КПК України та відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського суду у справі «Мангурас проти Іспанії» де вказано, що «…основна мета призначення застави забезпечити присутність заявника на судовому процесі залишається чинною і на сьогодні…»
Посилання в апеляції прокурора на те, що слідчий суддя безпідставно визначив розмір застави підозрюваному, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні.
Таким чином, в даному випадку слідчий суддя використав своє дискреційне право, належним чином обґрунтував та навів мотиви визначення розміру застави, що в даному випадку не є порушенням зазначеної вище норми закону та відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» та рішенням «Мангурас проти Іспанії» відповідно до якого, гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

За наведених обставин, доводи прокурора про те, що оскаржувала ухвала суду є необґрунтована та висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного перегляду вказаної ухвали, підозрюваний сумлінно виконував покладені на нього обов`язки.

Прокурором ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду не наведено досить переконливих обставин та доводів щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з застосуванням застави для запобігання визначеним судом ризикам.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на надані до суду позитивні характеристики підозрюваного, розписки, згідно яких підозрюваний почав виплачувати потерпілим завдану матеріальну шкоду, а також довідку про грошове забезпечення ОСОБА_6 , що підтверджує походження грошових коштів, якими було внесено заставу.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з застосуванням застави щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4