Провадження № 11-кп/824/2353/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 03 липня 2022 року. Визначено розмір застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 24 810 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду, прокурора, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити до 03 липня 2022 року.
Таке рішення, суд мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, є особою без визначеного роду занять, без постійного джерела доходів, крім того раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконували його процесуальні рішення, не законно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, будь яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити і раніше визначений розмір застави у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який або зменшити суму застави до 5 прожиткових мінімумів.
Зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції у зв`язку з тим, що відсутні будь які ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Крім того, звертає увагу на те, що він має малолітню дитину.
Відповідно до ч. 4 ст.422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, надані судом першої інстанції, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Правовими приписами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Як вбачається з матеріалів з судового провадження, Деснянським районним судом міста Києва 05 травня 2022 року розглянуто клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Судом заслухано думку учасників судового розгляду з приводу заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та проаналізовано матеріали кримінального провадження.
Так, при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом першої інстанції правомірно було враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, є особою без визначеного роду занять, без постійного джерела доходів, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, опинившись на волі зможе ухилятися від суду та не виконувати процесуальні рішення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, на час розгляду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою суду та його належну поведінку, попередити вчинення ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу. Жодних обставин, які б свідчили про те, що продовжений обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого не встановлено та стороною захисту не доведено.
Щодо наведених в апеляційній скарзі доводів обвинуваченого про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність у нього малолітньої дитини та бажання вступити до територіальної оборони, то колегія суддів зазначає, що вони не можуть вважатись струмуючими чинниками, які здатні були б у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стосовно вказаної обвинуваченим в апеляційній скарзі необхідності зменшення розміру застави, то колегія суддів зазначає, що розмір застави, в якості альтернативного запобіжного заходу, застосування якого також було продовжено судом першої інстанції згідно оскаржуваної ухвали, був визначений судом першої інстанції в межах розмірів, які регламентовані ст. 182 КПК України і жодних обґрунтованих підстав для зменшення її розміру в апеляційній скарзі обвинуваченим не наведено.
З огляду на матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, вчинення яких інкримінується обвинуваченому.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2022 року та відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4