Справа № 213/1193/22
Провадження № 1-кп/216/638/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 від 01.09.2021 року відносно:
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нікополь, Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, реєстрації місця проживання не має, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-25.12.2009 року Бабушкінським районного судом м. Дніпропетровська за ст.186 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на пісдставіст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
-09.07.2010 року Жовтневим районного судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, до покарання частково приєднано частину невідбутого покарання по вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2009 і остаточно до відбуття 4 роки 6 місяці позбавлення волі, 26.12.2013 умовно-достроково звільнений за постановою Полтавського районного суду Полтавської області на невідбутий термін 5 місяців 23 дні;
-19.02.2014 року Бабушкінським районного судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, до покарання частково приєднано частину невідбутого покарання по вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2010 і остаточно до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 30.11.2017 по відбуттю строку покарання;
-14.03.2019 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;
-01.08.2019 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, до покарання частково приєднано частину невідбутого покарання по вироку Інгулецьким районного суду м. Кривого Рогу від 14.03.2019 і остаточно до відбуття 2 роки 4 місяці позбавлення волі. Звільнений 05.04.2021 по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 30.08.2021 приблизно о 21:00 годині, знаходячись біля лавки у сквері неподалік від будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого ОСОБА_4 , який йшов розташованою неподалік стежкою. В цей час у ОСОБА_5 раптово повторно виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме вказаного чоловіка, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та з метою привернути його увагу запитав чи не має в нього гострого предмету для вилучення сім-карти з телефону, на що останній відповів, що ні. Після чого, ОСОБА_5 з метою подолання можливого супротиву наніс ОСОБА_4 один удар правою рукою, зігнутою в кулак, в область обличчя, а саме щелепи з лівої сторони, від якого потерпілий нахилився вперед, та наніс два удари ногою по тулубу.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому фізичний біль та тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани нижньої губи, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №1817 від 15.12.2021, за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що має незначні скороминучі наслідки.

Подолавши шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, можливий супротив потерпілого та змусивши його підкорятись його вимогам, ОСОБА_5 обшукав кишені шортів ОСОБА_4 та наказав останньому дістати їх вміст. Підкорюючись вимогам ОСОБА_5 , щоб уникнути подальшого насилля, потерпілий дістав з правої кишені своїх шортів мобільний телефон «Хіаоmi» моделі «Redmi 4Х» 3/32 GB чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/28880-ТВ від 15.09.2021 становить 1700 гривень, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-21/28880-ТВ від 15.09.2021 визначити неможливо, та з гаманця, що був у рюкзаку, грошові кошти в сумі близько 30 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи повторно, відкрито викрав, взявши руками та утримуючи при собі, вказане майно потерпілого, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 фізичний біль, тілесне ушкодження та майнову шкоду в загальному розмірі 1730 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений визнає їх в повному обсязі.
Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора не заперечує, пояснивши, що дійсно визнає всі встановлені в ході досудового слідства обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
Потерпілий проти задоволення клопотання прокурора не заперечує.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на клопотання, заявлене прокурором в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_4 .
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, мотив та мету вчиненого злочину, а також дані про особу: те, що він за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до облікових даних Управління інформаційного забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області значиться як раніше судимий, судимість за попередні злочини не знята та не погашена.
Обставиною, в силу ст.66 КК України, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить надання правдивих та послідовних показань.
Обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 буде покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 13.06.2022 року дня затримання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України витрати за проведення судової експертизи 686 гривень 48 копійок (код бюджетної класифікації: 24060300).
Речові докази: сім-карту мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Xiaomi» моделі Redmi 4X 3/32 GB чорного кольору, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 з дня отримання копію вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1