ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2981/22 Справа № 192/1071/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання умовно-достроково.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений за весь період відбування покарання характеризується посередньо, не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, в зв`язку з чим, суд не визнав поведінку засудженого сумлінною.
В апеляції:
- засуджений ОСОБА_5 просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
В обґрунтовування зазначає, що з першого дня відбування покарання від був працевлаштований, має подяки від начальника колонії, отримав повну середню освіту маляра-штукатура, позитивно характеризується.
Заслухавши засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та застосувати до нього положення ст. 81 КК України, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці
За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що поведінка засудженого не є сумлінною.
Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді 4 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 08 листопада 2019 року, кінець строку 08 листопада 2023 року.
Згідно характеристики, в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 11 листопада 2019 року. За період відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Солонянській ВК № 21 знаходиться з 27 лютого 2020 року, працевлаштований різноробочим, до праці відношення задовільне. За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не має, мав два заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Не бере участі в організації виховних заходів та реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не бере участь в у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність.
Окрім того, 02 квітня 2021 року комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України, як особі, що не стає на шлях виправлення.
03 грудня 2021 року комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення.
29 липня 2022 року комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.
Колегія суддів звертає увагу, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку саме за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Наявність у засудженого двох заохочень безпосередньо перед виникненням у нього права на умовно-дострокового звільнення, не може свідчити про його бездоганну поведінку за час усього періоду відбування покарання, з огляду на наведені вище обставини.
Дотримання ж засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є обов`язком засуджених, і не може окремо дана обставина слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.
За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі достатньо обґрунтованих мотивів.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4