УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про закриття провадження у справі/

26 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000801 від 31 травня 2022р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2022р. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000801 від 31 травня 2022р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в умисних діях, передбачених ч.2 ст.342 КК України, які виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, та в умисних діях передбачених ч. 1 ст.307 КК України, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичного засобу з метою збуту.

Ухвалою суду від 12.08.2022 за вказаним обвинувальним актом було призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_7 , надав суду заяву про проведення підготовчого засідання без його участі.

Сторони не заперечували щодо проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої особи.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог, встановлених процесуальним законом. Окрім того, відмовився від письмового клопотання щодо продовження обвинуваченому строку застосування запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, зазначивши, що досудове розслідування відносно ОСОБА_4 підлягало закінченню у двух місячний строк з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та затримання ОСОБА_4 до 01.08.2022р. В межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя направив обвинувальний акт після закінчення строку досудового розслідування, а тому просив суд закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на той факт, що в обвинувальному акті не вірно зазначені анкетні дані обвинуваченого, а саме: місце роботи та місце фактичного проживання ОСОБА_4 зазначено не вірно, зокрема в обвинувальному акті не зазначено місце роботи обвинуваченого, в той час як останній офіційно працює водієм ТОВ «Уніпроект», та фактичне місце проживання, на сьогоднішній день, не співпадає з адресом, який зазначено в обвинувальному акті. Посилаючись на п.2 ч.2 ст.291 КПК України просив суд повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання ОСОБА_5 , просив його задовольнити. Щодо клопотання адвоката ОСОБА_6 просив покласти на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання про повернення обвинувального акту та про закриття провадження у справі. Вказав, що поштовою кореспонденцією в строк, визначений КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , був направлений до суду, строків досудового розслідування порушено не було, а тому підстав для закриття провадження у справі відсутні. Стосовно клопотання адвоката щодо повернення обвинувального акту зазначив, що вище вказані анкетні дані, зокрема, місце роботи обвинуваченого, фактично встановлені в судовому засіданні, адреса місця проживання в обвинувальному акті вказана на момент складання обвинувального акту, а тому підстав для його повернення відсутні.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Вимоги щодо обвинувального акту встановлені ст.291 КПК України.

Відповідно до ч.2 вище зазначеної статті обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Суд наголошує, що відповідно до обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані, на які посилається адвокат ОСОБА_6 встановлені в судовому засіданні, а саме встановлене фактичне місце проживання обвинуваченого та зазначено місце робити останнього.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключений перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Інші недоліки або неточності, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Доводи сторони захисту не може бути визнано підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вони є формальними, а обвинувальний акт складений з дотриманням вимог КПК України.

Обвинувальний акт, затверджений прокурором та вручений обвинуваченому, складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

Стосовно клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування суд зазначає наступне.

Згідно з положенням пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

З реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні вбачається, що 31.05.2022 за № 0000801 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 307 КК України.

31.05.2022 за № 0000802 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 342 КК України.

31.05.2022 о 15.00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

01.06.2022 о 09.47 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 342 КК України.

28.07.2022 складено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Фактично доступ до матеріалів досудового розслідування та проведення з ними ознайомлення надано ОСОБА_4 та його захиснику 28.07.2022.

28.07.2022 старшим слідчим СВ Відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 складено обвинувальний акт в цьому кримінальному провадженні, який погоджено прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 .

Відповідно до супровідного листа обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000801 від 31.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст. 342 КК України, надійшов у провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 02.08.2022.

Жодних доказів стосовно того, що обвинувальний акт був поданий через поштові засоби зв`язку, на які посилається прокурор, зокрема конверт, у матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано.

Згідно зі статтею 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК України).

Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно із яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

В даному випадку відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР 31.05.2022, тобто після набранням чинності Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017.

Внесені зміни кореспондують загальні засади кримінального провадження, закріплені у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так у справі «Іванов проти України» зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини (пункт 68), Вемхофф проти Німеччини (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).

В контексті до чинного КПК України, цей період необхідно відраховувати з дня притягнення особи до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з пунктом 14 частини 1 статті 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями статті 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 31.05.2022 за № 0000801 та за № 0000802, до ЄРДР внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.307, ч.2 ст.342 КК України, відповідно. 01.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст.342 КК України.

Разом з тим, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 складений та підписаний 28.07.2022 та направлений до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя лише 02.08.2022 (відповідно до штампу суду), що свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України.

На переконання суду, у даному випадку, моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду, а не дата складення обвинувального акту чи дата, яка вказана у супровідному листі, оскільки такий обвинувальний акт було доставлено до суду нарочно.

За викладених обставин, враховуючи, що злочини, які інкримінувалися обвинуваченому не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, підлягають застосуванню приписи пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

З огляду на положення статті 2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої статтею 28 КПК України щодо розумних строків, суд вважає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід вважати таким, що не набув процесуального статусу обвинуваченого.

Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 412 КПК України становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому, в межах строку досудового розслідування, обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК України, а також виконання ним приписів статті 219 КПК України в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК України, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.09.2021 у справі № № 711/3111/19, провадження № 51-2890км19.

Велика палата ЄСПЛ у п.68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п.1 ст.6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Враховуючи вище зазначене судом не встановлено будь-яких обставин, які б перешкоджали прокурору своєчасно, у межах строку досудового розслідування скерувати до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні.

Підсумовуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 та необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 2, 28, 100, 113, 219, 283, 314, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта залишити без задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000801 від 31 травня 2022р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.307, ч.2 ст.342 Кримінального кодексу України, закрити на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Речові докази: зіп-пакет в якому знаходиться 12 згортків з кристалічною речовиною білого кольору знищити; мобільний телефон «Redmi», синього кольору, заблокований; мобільний телефон «iPhone 8», бежевого кольору, заблокований; грошові кошти в розмірі 1820 гривень - передані до камери схову ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступну та резолютивну частину ухвали постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено в підготовчому судовому засіданні 26 серпня 2022 р.

Повний текст ухвали виготовлений 29 серпня 2022 р. та оголошений об 11:30 год.

Суддя ОСОБА_1