Справа № 353/194/22
Провадження № 11-сс/4808/81/22
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційними скаргами (далі АС) захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Тлумацького районного суду від 15 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою щодо ОСОБА_8 з визначенням розміру застави, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду від 15 березня 2022 року задовольнено клопотання слідчого, яке погоджене з начальником Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_12 та застосовано щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі КК), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 11 травня 2022 року включно, з визначення розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 198 480 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК, а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються наявними в матеріалах кримінальних проваджень доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисники підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , подали АС, в якій покликаються на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки таке судове рішення порушує законні права та інтереси їх підзахисного, а також те, що слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував усіх обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою. Крім цього, зазначають, що застосований щодо їх підзахисного запобіжний захід, є занадто суворим.

Просять ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та встановити йому зобов`язання, відповідно до ч.5 ст.194 КПК або зменшити розмір застави .

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 , які просять скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід , який не пов`язаний з триманням під вартою; пояснення прокурора, який вважає АС захисників безпідставними, просить залишити їх без задоволення, а ухвалу слідчого суддді без змін, перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Тлумацького районного суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження, то колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що заявлені стороною обвинувачення ризики базуються на припущеннях, оскільки наявність заявлених ризиків перешкоджання кримінальному провадженню з боку обвинуваченого обґрунтовуються фактичними даними, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК .

З ухвали слідчого судді вбачається, що 12.03.2022 року о 21 год. 17 хв. ОСОБА_8 , відповідно до вимог статтей 276-2 КПК, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК (а.с. 42-44, 45-47) і внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 (а.с. 8).

Суд апеляційної інстанції вважає, що, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя правильно встановив, про наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, а саме: копією повідомлення про початок досудового розслідування від 12.03.2022 року ; копією постанови про створення слідчої групи від 12.03.2022 року (а.с. 10); копією постанови про призначення групи прокурорів від 12.03.2022 року (а.с. 11); копією рапорту начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франкікого районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_14 про виявлення кримінального правопорушення від 12.03.2022 року (а.с. 12); копією протоколу огляду місця події від 12.03.2022 року (а.с. 13-16); копією акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 12.03.2022 року (а.с. 17); копіями довідок про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 12.03.2022 року (а.с. 18, 19); копією постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2022 року (а.с. 20); копіями заяв Барояна від 12.03.2022 року (а.с.21- 22); копією постанови про призначення перекладача від 12.03.2022 року (а.с. 23): копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.03.2022 року ( а.с. - 32, 33-36); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.03.2022 року (а.с. 37-40) та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у якому підозрюється ОСОБА_8 .

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про її обґрунтованість у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину буде переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на та свідків, не маючи міцних соціальних зв`язків, а також може у будь-який момент з метою уникнення кримінальної може переховуватись від суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі. Підозрюваний являється громадянином Республіки Вірменія, який всепереч закону перебуває на території України. 10.06.2021 року щодо ОСОБА_8 Соснівським РВ м. Черкаси ДМС України прийнято рішення № 8 про примусове повернення у республіку Вірменія, яке він повинен був виконати напротязі 30 діб. Після вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_8 може безперешкодно виїхати за межі України, оскільки не має постійного місця проживання. Також, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_15 , так як досудове розслідування на даний час триває, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Врахувуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, вагомість доказів щодо повідомленння підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі засудження останнього, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, він може викликати ризики переховування від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дослідивши всі обставини справи та наявність ризиків, що вказані вище, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Колегія суддів визнає, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується доводів захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними, позаяк судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу підозрюваного, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо заявлених письмових клопотань захисника ОСОБА_9 , то вони не підлягають до задоволення, позаяк не грунтуються на вимогах закону.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 183, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,
постановила:

Апеляційні скарги: захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тлумацького районного суду від 15 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів до 11 травня 2022 року включно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4