№ 1-кп/755/311/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004979 від 31.05.2013 року та № 0006942 від 26.10.2015 року, які об`єднані, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільно, Генічеського р-ну, Херсонської обл., українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рівне, росіянина, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувають кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004979 від 31.05.2013 року та № 0006942 від 26.10.2015 року, які об`єднані, за обвинуваченням: ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з його смертю та зазначив, що в ході встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_10 було надіслано запити до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у відповідь на які, 19.07.2022 року та 05.08.2022 року до Печерської окружної прокуратури міста Києва надійшла інформація про те, що ОСОБА_10 помер, відповідно до актового запису № 5707 про смерть, складеного 12.03.2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зокрема, на виконання вимог КПК України, було проведено розшукові заходи і 18.09.2022 року та 23.09.2022 року було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , з метою встановлення родичів ОСОБА_10 , однак, двері квартири ніхто не відчинив та встановити останніх не виявилося за можливе. Зокрема, мешканка квартири АДРЕСА_4 , повідомила, що ОСОБА_10 дійсно помер у березні 2022 року, даних щодо наявності родичів останнього та їх місця проживання у неї немає. Таким чином, кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Учасники судового провадження не заперечували щодо закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, до суду надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_16 про розгляд кримінального провадження у її відсутність, проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 у зв`язку з його смертю не заперечує та відмовляється від цивільного позову.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши письмові відповіді з Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.07.2022 року № 19010/4.1-48 та 05.08.2022 року № 20650/4.1-48, суд вважає необхідним кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, закрити з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Судом встановлено, що на запит Печерської окружної прокуратури міста Києва надійшла відповідь з Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з інформацією про те, що ОСОБА_10 помер, відповідно до актового запису № 5707 про смерть, складеного 12.03.2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У подальшому, родичів ОСОБА_10 встановити не виявилося за можливе та до суду протягом тривалого часу ніхто не звертався з питанням щодо необхідності реабілітації померлого.

Таким чином, суд вважає, що є наявні підстави для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з його смертю.

Зокрема, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України. Наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності йому роз`яснені захисником ОСОБА_15 та зрозумілі.

Захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_15 підтримав клопотання, зазначаючи, що його підзахисному роз`яснені всі правові наслідки закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор за захисник ОСОБА_14 не заперечували щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Зокрема, до суду надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_16 про розгляд кримінального провадження у її відсутність, проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує та відмовляється від цивільного позову.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно зі ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до обвинувального акту, приватним нотаріусом ОСОБА_9 , у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , у період часу з 11.06.2013 року до 09.08.2013 року, було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Згідно зі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Крім того, відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі та п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості (у редакції Закону № 245-VII від 16.05.2013 року).

Матеріали клопотання не містять даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_9 від досудового розслідування або суду, або про вчинення ним нового кримінального правопорушення, тобто перебіг давності не зупинявся і не переривався, кримінальні правопорушення за ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами (у редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011 року були злочинами невеликої та середньої тяжкості), з моменту вчинення кримінального правопорушення сплинули строки у розумінні ст. 49 КК України, а тому, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру. У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі: 1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності; 2) ухвали суду, постановленої в порядку частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Так, Кримінальний кодекс України був доповнений статтями 96-1 і 96-2 про спеціальну конфіскацію та випадки її застосування Законом України № 222- VII від 18.04.2013 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України стосовно виконання Плану дій щодо ліберизації Європейським Союзом візового режиму для України», який набрав чинності 15.12.2013 року. Відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365-2 КК України, було вчинено у період часу з 11.06.2013 року до 09.08.2013 року.

Таким чином, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 365-2 КК України було вчинено до доповнення КК Україні статтями 96-1 і 96-2 про спеціальну конфіскацію. Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зворотню дію закону у часі виключно має лише той закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Законом України № 222- VII від 18.04.2013 року був введений новий захід кримінально-правового характеру, чим фактично було погіршене становище осіб, які притягалися до кримінальної відповідальності, або щодо яких могли бути застосовані діючі на той час інші заходи кримінально-правового характеру, а тому, цей закон не має зворотної дій у часі і не поширюється на кримінальні правопорушення, які були вчинені до набрання ним чинності.

Цивільний позов потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_16 судом залишено без розгляду на підставі ч. 7 ст. 128 КПК України, що, за необхідності, не позбавляє права пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Зокрема, відповідно до висновку ОП ККС Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, п. 5 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. ст. 369-372, 376, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004979 від 31.05.2013 року та № 0006942 від 26.10.2015 року, які об`єднані, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, закрити в частині щодо обвинуваченого ОСОБА_10 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України задовольнити.

ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_16 судом залишено без розгляду на підставі ч. 7 ст. 128 КПК України, що, за необхідності, не позбавляє права пред`явити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Вартість експертиз, а саме: № 166 від 21.04.2015 року в розмірі 1152 грн.; № 140 від 15.05.2015 року в розмірі 1536 грн.; № 7906/7907/15-32 від 31.07.2015 року в розмірі 3049,20 грн.; № 522 від 15.09.2015 року в розмірі 675,18 грн. та № 563 від 19.10.2015 року в розмірі 675,18 грн., а всього на загальну суму в розмірі 7087,56 грн., віднести на рахунок держави, на підставі висновку ОП ККС Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 року у справі № 203/241/17.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року на речові докази, а саме: транспортний засіб «HYUNDAITUCSON», 2007 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключ та пульт від сигналізації - зняти після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_9 , захисникам та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя