Справа № 498/1089/21
Провадження № 1-кп/498/31/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року смт. Велика Михайлівка Одеської області
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000221 від 28.05.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда ІІ групи, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14 липня 2021 року у вечірній час доби більш точний час судом не встановлено, знаходячись у невстановленому судом місці обвинувачений ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що перетин державного кордону України здійснюється через спеціальні пункти пропуску розташовані на кордоні України, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на організацію переправлення жінки на ім`я « ОСОБА_6 » через державний кордон України поза межами існуючих пунктів пропуску для офіційного перетину державного кордону України, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого законами України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року та « Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 порядку перетину особами державного кордону України своїми порадами, вказівками інструктував жінку на ім`я « ОСОБА_6 » як та яким чином їй потрібно діяти для того, щоб перетнути державний кордон України. Так , ОСОБА_4 в телефонному режимі пояснив жінці на ім`я « ОСОБА_6 », що після того, як вона доїде до державного кордону України з Молдовою (Придністровська Молдовська Республіка) для перетину кордону їй краще підійти зі сторони лісосмуги, розташованої на околиці с. Гребеники Роздільнянського району Одеської області, після чого він буде зустрічати її в певному місці на лінії кордону для подальшого супроводу через державний кордон України з Молдовою поза пунктами пропуску. Керуючись вказівками обвинуваченого ОСОБА_4 , жінка на ім`я « ОСОБА_6 » 14.07.2021 року у вечірній час поблизу с. Гребеники Роздільнянського району Одеської області незаконно перетнула державний кордон України з Республікою Молдовою.
Крім цього, 04 серпня 2021 року у вечірній час обвинувачений ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про те, що перетин державного кордону України здійснюється через спеціальні пункти пропуску розташовані на кордоні України, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза межами існуючих пунктів пропуску для офіційного перетину державного кордону України, повторно, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого законами України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року та «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року порядку перетину особами державного кордону України, своїми порадами, вказівками інструктував ОСОБА_7 як та яким чином їй потрібно діяти для того, щоб перетнути державний кордон України з Республікою Молдовою. Так, ОСОБА_4 в телефонному режимі пояснив ОСОБА_7 , що після того, як вона доїде до державного кордону України з Молдовою для перетину кордону їй краще підійти зі сторони лісосмуги, розташованої на околиці с. Гребеники Роздільнянського району Одеської області, після чого він буде зустрічати її в певному місці на лінії кордону для подальшого супроводу через державний кордон України з Молдовою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного злочину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що в кінці червня 2021 року йому зателефонував його знайомий з який він разом навчався в інституті, та розповів, що у його дуже хорошої знайомої захворіла бабуся в ОСОБА_8 і їй терміново треба туди їхати, але вона не може цього зробити через пункт пропуску, оскільки втратила свій паспорт і зараз робить новий. Після цього він зателефонував до свого знайомого з яким раніше працював та який зараз знаходиться на пенсії та підзаробляє тим, що таксує та запропонував йому підзаробити. Розповів йому, що треба забрати з м.Одеси жінку та привести її до с. Гребеники. Про цю жінку він знав тільки, що її звати ОСОБА_9 . Після того, як ця жінка ОСОБА_9 прибула до с.Гребеники він телефонному режимі розповідав їй як і куди їй необхідно йти та вона прийшла до лісосмуги. В цей час він знаходився у Придністров`ї, оскільки у нього хворіла теща і він разом з дружиною доглядали її. Йому зателефонувала ця жінка ОСОБА_9 і попросила її зустріти біля лісосмуги і він її зустрів. Потім десь через тиждень йому знову зателефонувала ця ж жінка ОСОБА_9 та розповіла, що у її подруги такі ж обставини з документами як і у неї і що їй також терміново необхідно їхати кудись до Молдови. Він також в телефонному режимі розповідав куди їй треба йти та приїхав зустрічати її біля лісосмуги, але там його вже чекали прикордонники. Крім того, він зазначив, що ні про які гроші взагалі не йшлося і ніяких грошей він ні у кого не брав. У вчиненому щиро розкаюється, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде та просив суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів вини обвинуваченого стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, вивченням письмових доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого, із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України.
При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.332 КК України незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходячи з положень ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного діяння, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують відповідальність обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_4 за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, переніс гострий інфаркт міокарду в зв`язку з чим йому було здійснено операцію на серці та встановлено низку фізичних та інших обмежень.
До обставин, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
На підставі ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого, ту обставину, що він є інвалідом ІІ групи, переніс операцію на серці та має поганий стан здоров`я.
Обставин, відповідно до ч.1 ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Проаналізувавши поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, його щире каяття, відсутність наслідків суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, враховуючи наявність ряду пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення на підставі ч.1 ст.69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.332 КК України, у виді штрафу, що у даному випадку представляє собою реальну міру покарання, яка може бути звернена у період дії воєнного стану на потреби Збройних Сил України.
При цьому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, виходячи із загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що дане покарання відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, в період дії в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, призначення покарання у виді штрафу буде додатковим наповненням для бюджету країни та відповідно ще одним засобом розширення оборонних можливостей держави в умовах воєнного стану.
Накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 серпня 2021 року арешт на: автомобіль марки «ВАЗ-2106», 1977 року випуску, коричневого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі ( кузова) № НОМЕР_2 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_10 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_3 видане Роздільнянським МРЕВ УДАІ Одеської області від 17.07.2001 року на ім`я ОСОБА_10 ; мобільний телефон « Nokia206», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з сім карткою мобільного оператора « Київстар», номер телефону НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Samsung», SM-В311V, SKV: НОМЕР_7 , FCCID: НОМЕР_8 , MEID HEX:А000048А9FB9, чорного кольору, номер телефону НОМЕР_9 , які були вилучені у ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки « Redmi» синього кольору IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 з сім карткою мобільного оператора «ВФ Україна», номер телефону НОМЕР_12 та з сім карткою мобільного оператора « Київстар» номер телефону НОМЕР_13 , підлягає скасуванню на підставі частини 4 статті 174 КПК України.
Крім того, ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.08.2021 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 56750,00 грн., яка внесена ОСОБА_11 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Одеської області 09.08.2021 року, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звільнено із «Одеського слідчого ізолятора".
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
На підставі викладеного,а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду справи,то запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню до звернення вироку до виконання, а внесений розмір застави підлягає поверненню ОСОБА_11 після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити йому покарання з урахуванням вимог ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 10 000 (десять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.
Запобіжний захід, до вступу вироку у законну силу, ОСОБА_4 залишити попередній у виді застави.
Заставу у розмірі 56750,00 грн., внесену заставодавцем ОСОБА_11 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області згідно із платіжним документом, а саме квитанцією № 0.0..1 від 09.08.2021 року з призначенням платежу: Застава за ОСОБА_4 , визначену ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.08.2021 року, повернути заставодавцю ОСОБА_11 , відповідно до ст.182 КПК України, після набрання вироком законної сили.
Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 серпня 2021 року - скасувати.
Речові докази: автомобіль марки « ВАЗ-2106», д/з НОМЕР_1 , номер шасі ( кузова) № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «ВАЗ-2106», д/з НОМЕР_1 які належать ОСОБА_10 (а.с.47-48 ) - повернути власнику.
Речові докази: мобільний телефон « Nokia206», чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з сім карткою мобільного оператора «Київстар», номер телефону НОМЕР_6 ;мобільний телефон марки «Samsung», SM-В311V, SKV: НОМЕР_7 , FCCID: НОМЕР_14 , MEID HEX:А000048А9FB9, чорного кольору, номер телефону НОМЕР_9 , (а.с.52-53 ) - повернути власнику.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 з сім карткою мобільного оператора «ВФ Україна», номер телефону НОМЕР_12 та з сім карткою мобільного оператора « Київстар» номер телефону НОМЕР_13 (а.с.57-58 ) - повернути власнику.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Одеської області, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд, а обвинуваченим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1