КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційних скаргах захисник просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2022 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Печерського районного суд м. Києва від 21 квітня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 19 червня 2022 року включно.
Таке рішення суду вмотивовано тим, що наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , обґрунтовано підозрюються у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, пов`язаним із застосуванням насильства, вони проникли на територію України поза межами офіційних пунктів пропуску, не мають постійного місця проживання, що в сукупності надає можливість суду зробити обґрунтований висновок, що обвинувачені можуть ухилитись від явки до суду, впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому суд вважав за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченим строки тримання під вартою.

В доводах апеляційних скарг, які є аналогічними за змістом, захисник зазначає, що під час прийняття оскаржуваної ухвали судом було порушено норми процесуального права, також суд неповно з`ясував всі обставини справи, а викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Зокрема, апелянт посилається на те, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою було розглянуто судом на стадії судового розгляду, а не під час досудового розслідування. Підготовче засідання у даній справі проведено не було.
На переконання апелянта, оскільки на момент розгляду клопотання, в Україні вже був запроваджений режим воєнного стану, з урахуванням положень ст. 615 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно обвинувачених, визначений попередньою ухвалою суду, мав бути автоматично продовженим на той самий термін, але не більше ніж на два місяці. Тобто, як зазначає захисник, розгляд вказаного клопотання прокурора був незаконним.
Крім того, захисник звертає увагу на те, що всупереч положень закону, дане клопотання було розглянуто без належних доказів, які б свідчили про вручення обвинуваченим його копій. Як зазначає апелянт, воно було направлено прокурором на електронну адресу слідчого ізолятора, однак зазначені обставини не були перевірені судом.
В той же час, апелянт посилається на те, що суд розглянув клопотання прокурора без повідомлення обвинувачених про його розгляд та без їх участі, мотивувавши це тим, що на даний час суд позбавлений можливості викликати їх в судове засідання, що суттєво порушує їх права, гарантовані законом.
Підсумовуючи, захисник вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з постановленням нової, якою необхідно відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.

В суд апеляційної інстанції учасники провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило, у зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд відбувався без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час розгляду клопотання суд встановив, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також судом враховано наявність обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченими інкримінованих їх кримінальних правопорушень, дані про особу обвинувачених та конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, що у сукупності є підставою для продовження строків тримання їх під вартою.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Таке судове рішення, незважаючи на умови воєнного стану, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому, колегія суддів погоджується з тим, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про те, що питання про продовження обвинуваченим строків тримання під вартою було розглянуто у судовому, а не в підготовчому судовому засіданні, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається із тексту оскаржуваної ухвали, таке питання вирішувалось саме у підготовчому судовому засіданні.
Щодо тверджень захисника про те, що судом не було встановлено чи були вручені обвинуваченим копії клопотання прокурора про продовження їм строку тримання під вартою, а також чи було їх повідомлено про розгляд такого клопотання, то колегія суддів вважає такі порушення КПК України, за умов воєнного стану, є виключними обставинами та не можуть бути безумовними підставами для скасування судового рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше застосований до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбаченіст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2022 року, якою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 19 червня 2022 року включно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4