Справа № 554/1475/22
Провадження №1кп/554/192/2022
Дата документу 05.05.2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 20.01.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого вантажником виробничого цеху ФОП ОСОБА_6 , раніше судимого:

- 10.02.2017 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.125 КК України до громадських робіт на строк 60 годин, 11.01.2018 року відбув покарання;

- 04.05.2018 Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.187, 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 14.04.2021 Ленінським районним судом м. Полтави замінено невідбуту частину покарання на виправні роботи на 1 рік 9 місяців 29 днів з утриманням 20 % суми заробітної плати,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

у с т а н о в и в:

згідно обвинувального акту 04.05.2018 року ОСОБА_5 вироком Київського районного суду м.Полтави засуджений за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі. 14.04.2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави йому замінено невідбуту частину покарання на 01 рік 09 місяців 29 днів виправних робіт з утриманням 20 % із суми заробітної плати в дохід держави.
17.06.2021 працівниками Шевченківського РВ філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування такого покарання.
Відповідно до наказу №1-к від 16 червня 2021 року, 16.07.2021 ОСОБА_5 прийнято на посаду слюсаря з автотранспорту ФГ «Ганженко», яке розташоване в АДРЕСА_2 . Початком відбування покарання вважався день, з якого почалися відрахування із заробітної плати ОСОБА_5 у дохід держави, тобто з 18.06.2021 року.
21.10.2021 ОСОБА_5 не з`явився до Шевченківського РВ за викликом та причини неявки не повідомив, про що 26.10.2021 його письмово попереджено його про те, що в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України.
26.10.2021 року ОСОБА_5 звернувся в Шевченківський РВ із заявою про можливість звільнити його з посади слюсаря з ремонту автомобілів у ФГ «ГАНЖЕНКО» за власним бажанням або за згодою сторін, однак документів, які б підтверджували доцільність такого звільнення або зобов`язання про прийняття на роботу іншими підприємствами чи організаціями не надав.
З цих підстав Шевченківський районний відділ за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 відмовив йому у наданні дозволу на звільнення за власним бажанням.
Незважаючи на це, відповідно до наказу № 2-к від 04.11.2021 ОСОБА_5 звільнився з посади слюсаря з автотранспорту в ФГ «Ганженко», за власним бажанням за ст.38 Кодексу законів про працю України.
Надалі 04.01.2021 року ОСОБА_5 отримав направлення до Полтавської міської філії Полтавського центру зайнятості для реєстрації його як безробітного та працевлаштування, однак, незважаючи на попередження 04.11.2021 про притягнення до кримінальної відповідальності, він продовжив порушувати порядок та умови відбування покарання, а саме до центру зайнятості населення не звернувся, на облік не став та самостійно не працевлаштувався.
На неодноразові попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_5 , без поважних причин, починаючи з 05.11.2021 умисно ухилився від відбування покарання у вигляді виправних робіт та, отримавши направлення до Полтавської міськрайонної філії Полтавського центру зайнятості, на облік не став, самостійно не працевлаштувався, чим не виконав встановлені обов`язки, порушив порядок і умови відбування покарання, не вжив будь-яких заходів, спрямованих на відбування покарання.
Станом на 15.02.2022 засуджений ОСОБА_5 до відпрацювання виправних робіт не приступив, у зв`язку з чим покарання не відбуто, строк якого становить 01 рік 05 місяців 11 днів.
За таких обставин дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
15 лютого 2022 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в угоді обставин та погодився на призначення йому покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 1 місяця арешту, на підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 04.05.2018, який змінено ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 14.04.2021 та остаточно призначити йому покарання у вигляді 2 місяців арешту.

Розглядаючи питання про затвердження даної угоди, суд виходить з такого.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе беззастережно винуватим, віднесено до кримінальних проступків, а отже угода відповідає вимогам Закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати, речові докази в справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2022 року в кримінальному провадженні № 0000040 від 20.01.2022 року, укладену між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_7 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, приєднати до призначеного покарання частково не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 04.05.2018, покарання за яким змінено ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 14.04.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави обвинуваченим, його захисником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1