Справа № 489/8424/21
Провадження № 1-кс/489/719/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

08 серпня 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000697, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

До Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по кримінальному провадженню №0000697, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом вчинення 13.12.2021 на автодорозі Н-11, в районі с. Мішково-Погорілове, дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль під керуванням ОСОБА_3 вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В судовому засідання заявник підтримав клопотання та зазначив, що необхідно скасувати арешт вказаного транспортного засобу, оскільки на даний час проведені всі необхідні слідчі дії за участю арештованого автомобілю.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши про те, що на даний час досудове розслідування триває та існує потреба у збереженні вказаного транспортного засобу в первинному вигляді. При цьому прокурор підтвердив, що групу слідчих у вказаному кримінальному провадженні визначав саме начальник СУ ГУ НП в Миколаївській області, але досудове розслідування здійснюється ВП № 4 ГУНП в Миколаївській області.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до ст. 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є диспозитивність (ст. 26 КПК України), за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Системний аналіз вказаних положень кримінально-процесуального законодавства свідчить про те, що у випадку наявності у сторони кримінального провадження підстав для звернення до слідчого судді з метою скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження вона має право подати відповідне клопотання саме до слідчого судді того місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

За такого, слідчий суддя саме на етапі вирішення клопотання про скасування арешту майна, який є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, зобов`язаний відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України перевірити чи дотримана при зверненні до слідчого судді територіальна юрисдикція такого клопотання, з метою унеможливлення обрання стороною кримінального провадження суду на власний розсуд.

Норми КПК України не містять визначення органу досудового розслідування, натомість в п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України міститься визначення керівника органу досудового розслідування, яким є начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки та заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, заступник директора територіального управління Державного бюро розслідувань, керівник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів органу Бюро економічної безпеки України, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень.

Крім того, відповідно до ст. 39 КПК України слідчого або групу слідчих, уповноважених на проведення досудового розслідування, визначає керівник органу досудового розслідування.

З аналізу процитованих вище положень закону слідує, що відповідні слідчі управління та слідчі відділи чи відділення Національної поліції є самостійними органами досудового розслідування, керівник кожного з яких в силу ст. 39 КПК України наділений правом визначати слідчих чи їх групу в конкретному кримінальному провадженні, яке таким органом досудового розслідування розслідується.

За такого, виходячи з аналізу положень КПК України орган досудового розслідування визначається не в залежності від того, хто персонально входить до групи слідчих чи від того, хто є старшим такої групи, а від того - керівник якого органу досудового розслідування таку групу слідчих визначив, оскільки саме він відповідно до ст. 39 КПК України організовує досудове розслідування та саме таке управління, відділ чи відділення, керівником якого організовується досудове розслідування в конкретному кримінальному провадженні, і є органом досудового розслідування в такому провадженні.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що відповідно до доручення про проведення досудового розслідування від 14.12.2021, постанови про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих від 14.12.2021, група слідчих в даному кримінальному провадженні визначена саме начальником слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Крім того, саме заступником начальника СУ ГУНП в Миколаївській області 06.05.2022 були надані вказівки в порядку ст. 39 КПК України саме слідчому СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , що вказує, що саме СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, та керівником, який організовує досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, є саме начальник слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області, оскільки він, відповідно до ст. 39 КПК України, визначив групу слідчих.

Таким чином, встановлені слідчим суддею обставини вказують на те, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є слідче управління ГУ НП в Миколаївській області, яке розташоване на території, на яку не розповсюджується територіальна юрисдикція Ленінського районного суду міста Миколаєва, що, у свою чергу, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України вказує на те, що слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва не має права вирішувати питання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, яке фактично розслідується органом досудового розслідування, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Крім того, в ході розгляду клопотання прокурор заперечив проти скасування арешту транспортного засобу, оскільки досудове розслідування на даний час триває та існує необхідність використання арештованого майна для подальшого розслідування кримінального провадження.

Варто зауважити, що підсудність кримінальних проваджень та відповідних клопотань на досудовому розслідуванні визначається виключно законом та не може залежати від волі учасників кримінального провадження, оскільки визначена законом підсудність нерозривно пов`язана з такою категорією, як суд, визначений законом, яка, у свою чергу, є обов`язковим елементом права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з викладеним, в задоволенні клопотання про скасування арешту майна належить відмовити.

Керуючись статтями 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000697, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1