Справа № 298/76/21
Номер провадження 1-кп/298/27/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000036, внесене 26 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Великий Березний Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 26 січня 2021 року біля 7 години ранку, знаходячись в смт.Великий Березний на вулиці Шевченка, підійшов до підсобного приміщення «сарая», що за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де з задньої сторони умисно таємно відірвав дерев`яну дошку та через даний отвір проник в середину даного приміщення, в якому знайшов скручену металеву сітку розміром - висотою 1,5 м, довжиною 7,6 м, яку викрав, а саме: через отвір, де він відірвав дошку витягнув дану сітку. Після цього, ОСОБА_5 , маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном, поставив сітку собі на спину та поніс вулицею в сторону с.Малий Березний, щоб в подальшому дану металеву сітку здати, як металобрухт.

У відповідності до висновку експерта №34-01-221 від 27 січня 2021 року вартість сітки «Рабиця» металевої, висотою 1,5 м, довжиною 7,6 п.м., розмір комірки 25x25 мм, діаметр дроту 2,5 мм, бувшої у використанні, станом на 26 січня 2021 року складає 455,54 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище.

17 червня 2022 року між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000036 від 26 січня 2021 року, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості. Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст.75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме: для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, про що зазначив у заяві від 17 червня 2022 року, що долучена до вказаної угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду про визнання винуватості, підтвердила в суді, що обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 обумовлене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що проти укладення прокурором угоди про визнання винуватості не заперечує, просить таку угоду затвердити, претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, просить повернути йому викрадену металеву сітку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, приходить висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 , суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку, обставиною, яка пом`якшує покарання останнього відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим визначена у межах санкції ч.3 ст.185 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того, таке покарання узгоджено з урахуванням ст.65 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

При цьому, суд враховує положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в п. 12 якої зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 червня 2022 року, укладену між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 26 січня 2021 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 обраховувати з 17 червня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ: металеву сітку, яку добровільно видав ОСОБА_5 і яка зберігається на спецмайданчику ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1