ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2022 Справа №607/6740/20
провадження № 1-кп/607/16/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 16.04.2020 щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації - там само, не одружений, має сина, 2014 року народження, не працює, є особою з інвалідністю другої групи, не судимий згідно ст. 89 КК України,
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 (бере участь в судовому засіданні дистанційно),
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

близько 01 год. 20 хв. 26.12.2017 ОСОБА_3 спільно з п`ятьма іншими не встановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, перебували в кабінці № 1 в приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, біля автодороги Брест-Кишинів-Одеса 317 км., де відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 616527 здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 .

В цей час, в кабінці № НОМЕР_1 , що в приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, відпочивали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В подальшому 26.12.2017 близько 01:20 двоє невстановлених слідством осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, підійшли до барної стійки, де в цей момент знаходився ОСОБА_7 та замовляв каву. Після цього, ОСОБА_7 з кавою в руках, не звертаючи на присутніх увагу, розвернувся та попрямував в кабінку №2. В цей час, дві невстановлені слідством особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, ігноруючи зауваження працівниці кафе ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, безпричинно, почали провокувати ОСОБА_7 на конфлікт, а саме голосно, з особливою зухвалістю, виражаючись в його сторону нецензурними словами. Після цього, із вулиці в приміщення бару «За містом» зайшов ОСОБА_3 та інші три особи, невстановлені слідством, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, обступили ОСОБА_7 , та, показуючи свою зневагу до нього, продовжили нецензурно виражатись в його адресу, ігноруючи зауваження працівниці кафе ОСОБА_11 . Після цього, невстановлена слідством особа, яка перед цим перебувала біля барної стійки, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з хуліганських спонукань, безпричинно, нанесла один удар правою ногою в живіт ОСОБА_7 та ще один удар кулаком в обличчя, в наслідок чого останній присів.

Надалі ОСОБА_3 спільно із двома невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, продовжуючи порушувати громадський спокій, безпричинно, з хуліганських мотивів почали наносити удари ногами по тілу ОСОБА_7 . Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії, не реагуючи на зауваження працівниці кафе ОСОБА_11 , переслідуючи мету самоствердження за рахунок приниження інших осіб, ОСОБА_3 разом із п`ятьма іншими невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, відштовхнули в середину кабінки №2 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які, почувши вищевказаний конфлікт, вийшли з кабінки, та з хуліганських спонукань, безпричинно почали наносити їм удари по тілу.

Після цього, продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, ОСОБА_3 ще з двома невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, вийшли з приміщення кабінки №2, та, підійшовши до ОСОБА_7 , який лежав на підлозі біля барної стійки, з метою власного самоствердження, нанесли кожен по чотири удари ногами по голові останнього.

Крім цього, під час вчинення своїх хуліганських дій, ОСОБА_3 та інші п`ятеро невстановлених слідством осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, пошкодили майно кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме зламали стіл біля барної стійки, лавку в кабінці №2, розбили чотири стакани ємністю по 200 грам, чотири малі стакани, один графін, дві кавові кружки, одне кавове блюдце, чотири сервірувальні тарілки, дві великі тарілки, одну сільничку та одну вазу, чим спричинили матеріальну шкоду власнику кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 на загальну суму 1 605 грн.

Також, хуліганські дії ОСОБА_3 та інших п`ятьох невстановлених осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, постійно супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилась в ігноруванні неодноразових правомірних вимог припинити такі дії зі сторони працівниці кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ОСОБА_11 .

Зокрема, ОСОБА_11 в період часу з 01 год. 20 хв. до 01 год. 40 хв. неодноразово просила у ОСОБА_3 та п`ятьох інших невстановлених слідством осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, припинити свої хуліганські дії. Однак, вказані особи такі законні вимоги ігнорували і вперто не припиняли вчиняти хуліганських дій, грубо виражаючись на адресу ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , наносили їм удари по різних частинах тіла, пошкодили майно кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зірвали роботу вказаного закладу.

Такі хуліганські дії ОСОБА_3 та інших п`ятьох невстановлених слідством осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, продовжувались до моменту поки ОСОБА_11 не повідомила про дану подію в поліцію. Після чого вказані особи вийшли з приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та направились в невідомому напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Під час допиту пояснив про те, що повністю визнає обставини кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті.
Також, пояснив, що 12.08.2020 потрапив у ДТП, внаслідок якого отримав тяжкі травми, у зв`язку з чим протягом тривалого часу не міг самостійно пересуватись та отримав статус інваліда другої групи загального захворювання.
Позов потерпілого не визнав повністю.
В останньому слові зазначив що, про вчинене дуже шкодує, розкаюється та просить вибачення в потерпілого.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; конкретні обставини кримінального провадження; особу винного, який вважається таким, що не має судимості; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією статті.
При цьому, враховуючи інші відомості про особу винного, а саме про стан його здоров`я внаслідок травм, отриманих у дорожньо-транспортній пригоді та набуття у зв`язку з цим статусу інваліда другої групи, також його позитивну характеристику за місцем проживання, те, що має малолітнього сина, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 цієї статті.
Потерпілим ОСОБА_5 подано до суду позов про стягнення в його користь із обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальних збитків в сумі 1 605 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та витрат на правову допомогу.
В судовому засіданні потерпілий підтримав стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн., оскільки відшкодування матеріальних збитків отримав.
Наявність моральної шкоди потерпілий в позові обґрунтовує: своїми душевними стражданнями, пережитими у зв`язку із самим фактом хуліганства; значною тривалістю його психічних страждань, що призвели до зміни способу життя, роботи та до інших негативних наслідків у житті; порушенням звичного ладу роботи закладу; погіршенням та позбавленням можливості в реалізації своїх звичок та бажань: щоразу необхідно було з`являтись до слідчого та суду; приниженням честі, гідності та ділової репутації, які в свою чергу вимагають додаткових зусиль для організації його життя.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При вирішенні питання про відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди, суд враховує його доводи, характер вчиненого ОСОБА_3 злочину, і вважає, що його діями потерпілому безперечно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з вчиненням хуліганства в належному йому закладі, та з урахуванням часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, вимушених змін у його житті, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого в користь потерпілого 5 000 грн. компенсації моральної шкоди, як про це просить останній.
Згідно ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.
Частиною 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, яка надає правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий.
Як вбачається із ордеру про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_6 , така представляє інтереси потерпілого ОСОБА_5 на підставі договору від 02.02.2021.
Відповідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Враховуючи, що суду надано підтвердження понесених потерпілим витрат в сумі 5 000 грн. на правову допомогу квитанцію від 02.02.2021, такі витрати підлягають стягненню.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Згідно п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 кошти у сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддяОСОБА_1