ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001117 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме, з 22.00 години до 06.00 години з покладенням процесуальних обов`язків.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, а суд першої інстанції розглянув вказане клопотання з порушенням вимог, передбачених ч.3 ст.315 КПК України.
Стверджує, що прокурором не доведено наявність існування ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, його родина потребує фінансової допомоги, також суду були надані гарантії працевлаштування обвинуваченого.
Вказує на те, що обвинувачений 35 місяців перебуває під вартою, окрім того, він тримається у неналежних умовах, що вказує на ознаки катування.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2022 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а тому враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, стадію кримінального провадження, коли всі докази судом досліджені і судом призначена перевірка заяви ОСОБА_8 до Державного бюро розслідувань стосовно застосування до нього недозволених методів досудового розслідування, дає підстави вважати, що наявний ризик переховування від суду. Окрім того, ОСОБА_8 офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, а тому існує вірогідність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.
Від обвинуваченого, захисника та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинувачених, захисника та прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт № 0001117 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 14.05.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 21.04.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий.
Окрім того, слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням насильства, а тому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Доводи захисника про те, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, є безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, так як в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також щодо неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Твердження захисника про те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, його родина потребує фінансової допомоги, також, що суду були надані гарантії працевлаштування обвинуваченого, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений 35 місяців перебуває під вартою, окрім того, він тримається у неналежних умовах, що вказує на ознаки катування, не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки відповідно до ухвали суду та матеріалів провадження всі докази судом досліджені, сторонам надано час для підготовки до судових дебатів, встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також у зв`язку із введенням воєнного стану.
Посилання захисника на порушення судом засади змагальності, що обгрунтовується необхідністю подання клопотання відповідно до вимог ст.315 КПК України не заслуговують на увагу, оскільки строк тримання під вартою продовжено в ході судового розгляду, крім того, наявне клопотання прокурора.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4