Справа № 308/7007/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , а також поручителя ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/539/22 (справа № 308/7007/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 03.05.2022 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, працюючого на посаді головного редактора Всеукраїнського інформаційного видання «Спеціальний контроль», раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/539/22 (справа № 308/7007/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 03.05.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 296 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 08.06.2022 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2022 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

17.06.2022 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу за яким вона просить суд: змінити запобіжний захід обвинуваченому - ОСОБА_6 на більш м`який запобіжний захід такий як домашній арешт в нічний час доби.

В обґрунтування клопотання захисник зазначила наступне.

1) При застосуванні запобіжного заходу сторона обвинувачення посилавсь на тяжкість вчиненого злочину та можливість впливу на потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз, вплив на експерта, тобто вказувала на наявність ризиків, а слідчий суддя в своїй Ухвалі посилався на реальну наявність ризиків які існували на той час на початковому етапі досудового розслідування.

2) Наразі ризики, які існували відпали, що обґрунтовується наступним: допитано всіх свідків, потерпілого в даному кримінальному провадженні, які не були допитані станом на момент обрання запобіжного заходу; проведено ряд експертиз, а відповідно обвинувачений не може їх спотворити чи вплинути на. них жодним чином; обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненні злочину і готовий понести покарання.

Додатково сторона захисту звертає увагу суду що при застосуванні запобіжного заходу взагалі не було враховано - особу обвинуваченого, а саме: стан здоров`я, позитивні характеризуючі обставини щодо обвинуваченого. Так надані матір`ю обвинуваченого медичні документи свідчать про те, що ОСОБА_9 , схильний до захворювань, а довге перебування в СІЗО може згубно вплинути на його стан здоров`я. Крім того звернула увагу суду на характеристику з місця проживання та документи що підтверджують його місце роботи, а також документ що свідчать, про наявність на його утриманні двох малолітніх дітей.

З урахуванням викладеного, звертаючи увагу на практику ЄСПЛ, просить врахувати, що з плином часу ризики, які існували на початковому етапі підозри особи у вчиненні злочину в момент, застосування запобіжного заходу, значно зменшились або можна сказати взагалі зникли, а відповідно цілком прийнятним в даному випадку та виправданим відносно обвинуваченого стане зміна запобіжного заходу.

В судовому засіданні 28.06.2022 року обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор заперечив проти зазначеного клопотання, оскільки вважає, що на цей час ризики не зменшилися та продовжують існувати, тому, що судовий розгляд ще не розпочався, свідки судом не допитувалися.

Представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав до суду письмові заперечення від 27.06.2022 року на клопотання про зміну запобіжного заходу за якими просить суд відмовити у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 , визнають законність та обґрунтованість обвинувального акту, який був направлений на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду, оскільки жодних скарг на повідомлення про вчинення злочину, що інкримінується ОСОБА_6 не здійснювалося у судовому порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 , навіть перебуваючи в ізоляції від суспільства в Закарпатському УВП № 9, налагодив спілкування із своїми однодумцями, які шляхом залякування впливають на свідків. Так, згідно матеріалів кримінальної справи відомості відносно якої внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000497 від 03 травня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинення кримінального злочину за ч. 2, ст. 122 та ч. З ст. 296 Кримінального кодексу України, свідком по даній справі проходить ОСОБА_11 , 1987 року народження, яка повідомила, що їй на мобільний номер зателефонувала невідома їй особа з мобільного номеру НОМЕР_1 , яка відрекомендувалася, як ОСОБА_12 , та повідомив, що «він (Тарасі є знайомим 2 ОСОБА_6 , і якщо вона ( ОСОБА_13 ), не хоче проблем - то вона ( ОСОБА_13 ), повинна забрати заяву із Ужгородського РУП і змінити покази по справі». У зв`язку з цим свідок тимчасово виїхав за межі Закарпатської області у зв`язку із побоюванням за своє життя та здоров`я.

Характеристика є неналежним доказом.

Відносно мами обвинуваченого ОСОБА_14 , то така почувається добре, здорова та перебуває закордоном на заробітках, оскільки саме вона утримує сім`ю в тому числі матеріально забезпечує обвинуваченого ОСОБА_6 . Разом з тим, слід зазначити, що у матеріалах справи міститься доказ того, що обвинувачений неодноразово вчиняв домашнє насилля і відносно своєї матері ОСОБА_14 , оскільки 08 квітня 2018 року вона звернулася із заявою про отримання тілесних ушкоджень з діагнозом перелом правої променевої кістки, в типовому місці, забій гематома чола з ліва. В своєму повідомленні вона вказувала на те, ушкодження отримала від сина ОСОБА_6 .

20.06.2022 року до суду також надійшло клопотання прокурора за яким він просить суд: продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянину України, українця на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

07 червня 2022 року складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 щодо обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та ч. 2 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але так, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинене з метою залякуванням потерпілого.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні згаданого вище злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 03.05.2022, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 03.05.2022, протоколом огляду предмета а саме мобільного телефону марки SAMSUNG, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 особливою зухвалістю (хуліганстві), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії.
Відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.05.2022 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 01.07.2022.
Оскільки на даний час заявлені ризики, у зв`язку з якими на стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не зменшилися, а строк тримання його під вартою закінчується 01.07.2022, є необхідність у продовженні обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з огляду на наступне.
Необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , на даний час не відпали, продовжують існувати, не зменшились, а тому виправдовують подальше тримання особи під вартою, зокрема ОСОБА_6 може:
- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив декілька кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що Закарпатська область межує з чотирма кордонами різних країн і у зв`язку з цим існують ризики що він може покинути територію України.;
- незаконно впливати на свідків, виходячи з того, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні ще розпочався, ОСОБА_6 , відоме місце проживання потерпілого, членів його сім`ї а також більшість свідків які мають бути допитані у даному кримінальному провадженні та існує достатньо підстав побоюватися що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на них, вчиняти певні дії спрямовані на їх залякування та примушування до зміни показань чим створить загрозу у всебічному та неупередженому розгляду обвинувального акту, вчиняти погрози чи умовляння до свідків, потерпілого даного кримінального провадження; Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні декількох злочинів, за вчинення яких передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, які вчинив у стані алкогольного сп`яніння що підтверджено протоколом медичного освідування № 402 від 02.05.2022, що згідно ст. 66 Кримінального кодексу України є обставиною що обтяжує покарання.
Слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_6 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину вони викликали особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації.
Наявність зазначених ризиків досліджена та підтверджена при вирішенні питання застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слідчим суддею суду першої інстанції та апеляційним судом Закарпатської області 02.06.2022.
Таким чином, з урахуванням характеру, суспільної небезпечності та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурор вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується та виправдовує подальше тримання особи під вартою. Саме даний запобіжний захід позбавить можливості обвинуваченого переховуватися, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення, а також ухилитися від суду, мати можливість незаконно впливати на учасників провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення та буде слугувати інтересам громади у демократичному суспільстві. Зважаючи на вище викладене, саме тому є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вищевказаним ризикам порівняно із триманням під вартою, а не продовження строку застосування такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні 28.06.2022 року прокурор підтримав своє клопотання з підстав зазначених у ньому та просив суд його задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та також просив суд його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти зазначеного клопотання та просили суд обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

27.06.2022 року до суду також надійшла заява від Громадської організації «Спеціальний контроль» за якою вона просить суд обрати відносно обвинуваченого - ОСОБА_9 , 1983 року народження, запобіжний захід у вигляді особистої поруки Громадської організації «Спеціальний контроль».

В обґрунтування заяви зазначено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_9 являється членом громадської організації, в колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини і користується повагою і авторитетом у правління засновників та колег. Нагороджений багатьма професійними відзнаками, титулами, грамотами облдержадміністрації, обласної та міських рад. Переможець багатьох конкурсів з журналістики Всеукраїнського та міжнародного рівнів. Завжди проявляв себе людиною порядною та готовою прийти іншим на допомогу. Жодного разу за ним не спостерігалось негативної поведінки.

Нам відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_9 , також яка відповідальність передбачена за дане кримінальне правопорушення та, що у випадку невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на поручителя накладається грошове стягнення.

З урахуванням зазначеного, звертаюся із цією заявою до суду, якою інформуємо, що зобов`язуємось взяти обвинуваченого на особисту поруку. Ручаємось за належну поведінку та явку до слідчого, прокурора чи суду за викликом і зобов`язуюся при необхідності доставити його в органи дізнання, досудового слідства чи в суд на першу про те вимогу.

В судовому засіданні 28.06.2022 у якості поручителя виступив ОСОБА_8 , який є керівником Громадської організації «Спеціальний контроль», заяву підтримав, надав позитивну характеристику обвинуваченому ОСОБА_6 та просив суд передати його на поруці.

Прокурор за перечив проти цієї заяви.

Представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав до суду письмові заперечення на зазначену заяву, за яким просив суд відмовити у задоволенні заяви про бажання взяти особу на поруки з огляду на наступне.

Порядок передання на поруки підозрюваного у стадії досудового слідства та обвинуваченого на стадії судового розгляду в суді для громадських організації, підприємству та трудових колективів не регламентований чинним кримінальнопроцесуальним законом, а тому взагалі така заява не може бути розглянути в судовому засіданні.

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває на розгляді кримінальна справа № 308/10533/1 б-к, згідно обвинувального акт гр. ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пред`явлено обвинувачення за ч. 2, ст. 189 Кримінального кодексу України. Дана справа жодним чином не пов`язана з розглядом обвинувачення ОСОБА_6 , але слід зазначити що гр. ОСОБА_17 та ОСОБА_18 є входять в Правління даної громадської організації «Спеціальний контроль».

Така заява носить формальний характер та не породжує наслідків для прийняття будь-якого процесуального рішення для суду.

Обвинувачений та його захисник підтримали заяву Громадської організації «Спеціальний контроль» та просили суд її задовольнити.

Заслухавши всіх сторін та учасників кримінального провадження, дослідивши виключно докази, які характеризують обвинуваченого та додані до клопотань, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з електронної системи документообігу Д-3 за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_19 від 05.05.2022 року у справі № 308/5241/22 було застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 03 год. 00 хв., 01.07.2022 року.

При цьому під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що оголошена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, підтверджується наступними, зібраними органом досудового розслідування, доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03.05.2022, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_4 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 03.05.2022, протоколом огляду предмета а саме мобільного телефону марки SAMSUNG, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 та іншими доказами які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у його вчиненні, оскільки, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, однак за які згідно з санкціями вказаних статей передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Слідчий суддя враховуючи фактичні обставини вчинених злочинів та особу підозрюваного ОСОБА_6 , прийшов до висновку є підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що той час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 , перебуваючи під загрозою застосування покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погодився, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_6 .

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаних злочинів, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя також вважав, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може впливати на потерпілого та свідків. Крім того, підозрюваний характеризується агресивним ставленням до людей, про свідчить спосіб вчиненого злочину, а тому існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого з метою зміни їх показів на свою користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності, самостійно або через знайомих, шляхом погроз або іншим способом.

Слідчий суддя вважав, що з огляду на обставини вчинених правопорушень, знайшли своє підтвердження доводи сторони обвинувачення, про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків вказаних у даному кримінальному провадженні а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_4 та може незаконно перешкоджати встановленню інших можливих свідків, а відтак вважав неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя врахував, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також суддя врахував, те, що виходячи з того, що підозрюваному відоме місце проживання потерпілого, членів його сім`ї, існують достатні підстави побоюватися незаконного впливу на нього з боку підозрюваного спрямовані на залякування та примушування до зміни показань.

Окрім наявності вказаних ризиків, слідчий суддя також врахував особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, цивільну дружину, на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Разом з тим, слідчий суддя врахував, те, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив насильницький злочин та добре усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування за вчинення таких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від двох до п`яти, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

За ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02.06.2022 року у справі № 308/5241/22 апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_20 , було залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 травня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання заступника начальника слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_21 та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 01.07.2022 , - залишено без зміни.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого чи свідків. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 5 років, та наявні у матеріалах кримінального провадження дані про особу підозрюваного, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які володіють відомостями про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про можливість і достатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують висновку слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним вище, як такі, що не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_6 судимостей, наявність стійких соціальних зв`язків та соціально-стримуючих факторів, зокрема незадовільний стан здоров`я та наявність на утриманні двох малолітніх дітей та хвору матір.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , поєднані із застосуванням насильства.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Стаття 201 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 1 3 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як зазначено у ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_6 обґрунтовано пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 296 КК України, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та ч. 2 ст. 122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але так, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинене з метою залякуванням потерпілого, оскільки як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень та електронної системи документообігу суду Д-3 така не оскаржувалася відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні та не була скасована слідчим суддею, відповідно кримінальне провадження із обвинувальним актом було направлено до суду.

Суд констатує, що на цей час продовжують існувати ризики, які були підставою задля обрання такого запобіжного заходу на досудовому розслідуванні та такі не зменшилися, оскільки судовий розгляд цього кримінального провадження ще не розпочався, свідки, потерпілий та експерти судом не допитувалися, докази не досліджувалися, а саме ризики:

- переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які були розірвані у часі, за які передбачено покарання: за ч. 3 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та за ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, тобто усвідомлюючи тяжкість ймовірної реальної міри покарання, а також те, що Закарпатська область межує з чотирма кордонами різних країн, має об`єктивну можливість покинути територію України;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого, виходячи з того, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні ще розпочався, а ОСОБА_6 відоме їх місце проживання відтак враховуючи обставини кримінального правопорушення існує достатньо підстав побоюватися що ОСОБА_6 , може незаконно впливати на них, вчиняти певні дії спрямовані на їх залякування та примушування до зміни показань чим створить загрозу у всебічному та неупередженому розгляді цього кримінального провадження;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, як вже було зазначено вище ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінальних правопорушень, які були розірвані у часі, за ч. 3 ст. 296 КК України та ч. 2 ст. 122 КК України. Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 інкримінується обтяжуюча обставина, як вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння, тобто його реакції є слабо прогнозованими.
Проте суд не приймає до уваги доводи представника потерпілого щодо наявності на цей реальних погроз обвинуваченого ОСОБА_6 свідку, оскільки його твердження не підтверджені жодними доказами.

Слід також зазначити, що доводи сторони захисту про те, що на цей час зменшилися ризики, не знайшов свого підтвердження у матеріалах справи.

Суд також, крім наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінив в сукупності на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини, передбачені ст. 178 КПКУ країни та приймає до уваги: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки обвинувальний акт спрямований до суду; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується: за ч. 3 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років та за ч. 2 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості; вік та стан здоров`я обвинуваченого який має повних 38 років, має хронічні захворювання, проте протягом тривалого проміжку часу відсутнє їх загострення, що підтверджується випискою із історії хвороби № 911 від 23.09.2009 року та випискою № 2803/22/ від 15.02.2022 року; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який розлучений, як стверджує має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво НОМЕР_2 ) та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Проте як вбачається з єдиної електронної системи документообігу суду Д-3, за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2019 року у справі № 308/9426/18, шлюб укладений між ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №77 від 17 листопада 2012 року був розірваний. Визначене місце проживання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю - ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття повноліття.

Відтак суд оцінює критично доводи обвинуваченого, що саме він опікується дітьми та про наявність у нього родини.

Суд також не приймає до уваги доводи, що обвинувачений працює на посаді головного редактора Всеукраїнського інформаційного видання «Спеціальний контроль», що підтверджується довідкою від 27.05.2022 № 71-1/2, оскільки у наданій стороною захисту копії трудової книжки НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 відсутній запис про прийняття його на роботу. Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що також працює таксистом, проте не офіційно. Відтак факт наявності у обвинуваченого постійного місця роботи не підтверджений документально.
Оскільки факт роботи обвинуваченого на посаді головного редактора Всеукраїнського інформаційного видання «Спеціальний контроль» не знайшов свого підтвердження доказами, суд не приймає до уваги позитивну характеристику без дати та номеру, яка була надана йому цією громадською організацією.
Обвинувачений повідомив суду, що має збереження у розмірі 105 000,00 грн.

Обвинувачений має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким з невідомих причин не проживає, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, яка належить на праві власності його матері ОСОБА_14 за договором купівлі продажу від 21.08.2019 року за її письмовою згодою.
Обвинувачений раніше не судимий, на цей час йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Судом також враховується, що в межах цього кримінального провадження потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 300 000,00 грн.

Суд також враховує ризик повторення протиправної поведінки, оскільки ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні двох кримінальних правопорушень, розірваних у часі.

Суд також враховує, що згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан був запроваджений з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався ще на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено проведення загальної мобілізації (далі мобілізація). Мобілізацію вказано провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Як зазначено у п. 3 роз`яснення Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Відповідно до п. 7, 8 Рекомендацій Ради Суддів України від 02.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам слід зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під варту, продовження строків тримання під вартою). До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Суд звернув увагу, що прокурор просить саме продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу, проте таке продовження не входить до кола повноважень суду на стадії підготовчого судового засідання, визначеного ч. 3 ст. 315 КПК України, проте сам факт наявності клопотання та його зміст надає суду підстави обрати запобіжний захід, щодо обвинуваченого виходячи з вищенаведених мотивів.

Стороною захисту суду не надано суду жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та наявність підстав вважати, що він залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не буде чинити тиск на свідків, експертів та потерпілого.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_24 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з огляду на всі вищезазначені обставини, що надає суду підстави дійти висновку про необхідність обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на період розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 25 серпня 2022 року включно.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 , інкримінуються грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), яке пов`язане з опором громадянам які припиняли хуліганські дії та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я вчинене з метою залякуванням потерпілого.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , було вчинено із застосуванням насильства відносно потерпілого, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що доводи, викладені захисником у клопотанні про зімну запобіжного заходу на більш м`який не знайшли свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження. Стадія досудового розслідування дійсно закінчена, проте судове провадження лише розпочате, і кількість ризиків на цей час об`єктивно не зменшилася. Дійсно обвинувачений в судовому засіданні 28.06.2022 року пояснив суду, що вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях частково визнає, проте цей факт означає необхідність проведення повного судового розгляду та допиті свідків, потерпілого та ймовірно експертів, отже є нагальна потреба у забезпеченні виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, виходячи з вищезазначених обставин більш м`який запобіжний захід на цьому етапі судового розгляду не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу та убезпеченню ризиків, які продовжують існувати.

Відтак слід відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

Що ж стосується заяви поручителя ОСОБА_8 про взяття особи на поруці, то слід погодитися із доводами представника потерпілого, що стаття 180 КПК України не передбачає можливість передання на поруці обвинуваченого громадській організації, а лише особі, тобто конкретній фізичній особі, яка заслуговує на особливу довіру, якій проводяться судом роз`яснення змісту вимог ст. 180 КПК України та яка несе персональну фінансову відповідальність за невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків. За відсутності такої особи або декількох осіб, відсутні підстави задля задоволення заяви поручителя ОСОБА_8 про взяття особи на поруці, який хоча і висловив таке бажання безпосередньо в судовому засіданні, проте письмову заяву до суду не подав та обов`язки на себе фактично не взяв.
Керуючись ст.ст. 177-178, 180, 181, 183, 186, 193, 194, 315, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави на період розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 25 серпня 2022 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

Відмовити у задоволенні заяви поручителя ОСОБА_8 про взяття особи на поруці.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому, захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1