Справа № 147/680/22
Провадження № 1-кп/147/89/22
В И Р О К
іменем України

12 серпня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 13.07.2022, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустяни, Гайсинського (Тростянецького) району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в червні 2021 року виростив один кущ рослини коноплі на присадибній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає, та наприкінці червня 2021 року вирвав її, щоб в подальшому використати для власних потреб, а саме вжити дану речовину шляхом куріння, застосовуючи пристрій для куріння, який останній самостійно виготовив із фрагмента пляшки та пластикової ємності, і таким чином, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс. Із вказаної речовини рослинного походження ОСОБА_3 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, без мети збуту, виготовив наркотичний засіб канабіс, висушивши та подрібнивши руками вказану рослину для доведення до стану, придатного для вживання шляхом куріння. В подальшому, ОСОБА_3 , маючи намір використати виготовлену речовину рослинного походження для вживання шляхом куріння, незаконно, без мети збуту, зберігав наркотичний засіб канабіс в загальній кількості 7,71 г. та наркотичний засіб - смолу канабісу, масою 7,076 г. на території домоволодіння, де він проживає, а саме в гаражному приміщенні на столі, за адресою: АДРЕСА_1 , до 13 год. 00 хв. 13.07.2022 тобто до часу її вилучення працівниками відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Працівниками відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області 13.07.2022 в період часу з 13.00 год. по 14.07 год. проведено обшук житла за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку у гаражному приміщенні, на столі було виявлено та вилучено одну пластикову коробку та полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження у висушеному, подрібненому стані, яка відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 15.07.2022 №СЕ-19/102-22/10187-НЗПРАП, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 7,71 г., також на вказаному столі гаражного приміщення виявлено та вилучено одну пластикову коробку із вмістом речовини рослинного походження у висушеному, подрібненому стані, яка відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 15.07.2022 №СЕ-19/102-22/10187-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено смолою канабісу, масою 7,076 г., також, на вищезазначеному столі гаражного приміщення виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння який складається із фрагмента пляшки та пластикової ємності на яких відповідно до висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 18.07.2022 №СЕ-19/102-22/10186-НЗПРАП наявне нашарування речовини, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - екстракт канабісу, загальною масою 1, 598 г. у перерахунку на суху речовину.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та правильної кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, є кримінальним проступком.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та під наглядом у психіатричному кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 варто призначити покарання у виді штрафу в розмірі мінімальної межі санкції ч.1 ст. 309 КК України, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Ухвалюючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Суд наголошує, що згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 суд вказав, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на думку суду, визначений захід примусу є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Майнова шкода кримінальним проступком не заподіяна.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3775,60 грн, відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Необхідності застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 374, 381, 382 КПК України, ч.1 ст. 309 КК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 3775,60 грн. (три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.07.2022.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: дві пластикові ємкості, зовні схожих на пристрій для куріння, які упаковано до спеціального пакету Національна поліція України №7350152, дві пластикові коробки та полімерний пакет із вмістом речовини рослинного походження, які упаковано до спеціального пакету Національна поліція України №7370029, які знаходяться в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1