Справа № 504/597/20
Номер провадження 1-кп/504/353/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.10.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 в смт. Доброслав Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Антонівка Барського району Вінницької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення - командир відділення взводу 6 зенітної ракетної батареї 2 зенітного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», на даний час - працездатний, який не працює і не навчається,-
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
встановив:
Громадянином ОСОБА_4 04.09.2018 укладено з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 192 від 04.09.2018 року ОСОБА_4 призначено на посаду командира відділення взводу 6 зенітної ракетної батареї 2 зенітного дивізіону військової частини НОМЕР_1 та, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №83-РС зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, таким чином з того часу останній вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 04.09.2018 року, тобто з дня зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби за контрактом.
Згідно положень ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період як періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому солдату ОСОБА_4 було достеменно відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього обов`язки.
Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, ОСОБА_4 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Однак, діючи в порушення вимов вищевказаних нормативних актів, старший солдат ОСОБА_4 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.
Проте, діючи в порушення вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи військову службу на посаді командира відділення взводу 6 зенітної ракетної батареї 2 зенітного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , 24.10.2019 року о 08 годині 00 хвилин, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби без поважних на те причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від військової служби до 07.11.2019 року, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.4 ст.407 КК України винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно проходячи військову службу на посаді командир відділення взводу 6 зенітної ракетної батареї 2 зенітного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат» 24.10.2019 року не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від військової служби до 07.11.2019 року, проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проходження служби.
Згідно ст.12 КК України, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судовим розглядом не встановлено.
Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України суд,

УХВАЛИВ:

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1