Провадження № 1-кп/344/777/22
У Х В А Л А

06 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2022 року закінчується строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого раніше ухвалою суду щодо ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з посиланням на ризики, передбачені у ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, зазначила, що раніше встановлені ризики не зменшилися, тому просила таке задовольнити.

Потерпілий з цього приводу не висловлювався.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки вважає, що прокурором не доведено ризиків, просив врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки та обрати йому менш суворий запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав думку захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також враховуючи в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд вважає наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, при вирішені питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , якому інкриміновано тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також його суспільну небезпечність.

На даний час судове провадження триває.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено, що ризики щодо можливого переховування ОСОБА_5 від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати.

Також стороною обвинувачення доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, та, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, існує значна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_5 порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

В той же час стороною захисту не наведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги 07.02.2022 року при обранні обвинуваченому запобіжного заходу, та які нові обставини виникли після цього.

Інших обставин, які б на даний час давали підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже на переконання суду застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такий здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Суд також зазначає, що ОСОБА_5 07.02.2022 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 62025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) гривень, яку може бути внесено як обвинуваченим, так і іншою особою в будь-який момент розгляду даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 331, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04 червня 2022 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 для виконання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_7