У Х В А Л А
застосування запобіжного заходу

Справа № 936/425/22

Провадження № 1-кс/936/99/2022

05.05.2022 року смт. Воловець

слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скотарське, Воловецького району, Закарпатської області, громадянина України, українця, одруженого, на утриманні непонолітня дитина, працюючого монтером колії ВП "Мукачівська дистанція колії", раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 . Обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_6 03.05.2022 близько 21:00 год., керуючи легковим автомобілем марки «Ford Transit Connect» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в напрямку селища Воловець на 11 кілометрі + 950 метрів автодороги Т0718 сполученням «Нижні Ворота-Воловець-Міжгір`я», не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на гужову підводу, що рухалася в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_9 , в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забій головного мозку, внутрішньо мозкова гематома, кома 1.

В обґрунтування поданого клопотання покликаються на те, що 04.05.2022 року повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, який вчинив правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали з підстав, наведених у клопотанні та просив його задовольнити.

Захисники підозрюваного відносно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили та просили у задоволенні клопотання відмовити та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Разом з тим, захисник ОСОБА_7 додатково пояснив, що через події, які стались 03.05.2022 року, зокрема ракетного удару по залізничні інфраструктурі смт.Воловець, підозрюваний ОСОБА_6 вимушений був терміново їхати до дружини ОСОБА_10 та їхньої доньки ОСОБА_11 , оскільки переживав за їх життя та здоров`я.

Підозрюваний підтримав думку захисників.

Заслухавши думку підозрюваного, захисників, слідчого, прокурорів оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

В ході розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № №0000050 від 04.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Крім того, дослідженими матеріалами встановлено, що, 04.05.2022 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.05.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.286-1 КК України підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: витягом з ЄРДР від 04.05.2022, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2022, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 04.05.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 04.05.2022 та протоколом допиту підозрюваного від 04.05.2022 року, відношенням лікаря приймального відділення ЕМД (Воловець) від 03.05.2022 року щодо стану здоров`я гр. ОСОБА_9 .

Крім того, в судовому засіданні досліджено інші матеріали, які долучені як характеризуючи дані особи підозрюваного. Зокрема, згідно довідки про склад сім`ї виданої Воловецькою селищною радою від 04.05.2022 року та свідоцтвами про одруження та народження дитини, підтверджується та обставина, що ОСОБА_6 одружений із ОСОБА_10 та на його утриманні перебуває малолітня дитина; відповідно до довідки Регіональної філії "Львівська залізниця" від 18.03.2022 року ОСОБА_10 працює монтером колії 3 розряду та відповідно до характеристики ВП "Мукачівська дистанція колії" ОСОБА_6 по місцю роботи характеризується позитивно, згідно вимоги ГУ НП України до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 раніше не притягувався.

Також до уваги слід взяти те, що ОСОБА_6 , згідно наданих прокурором даних, раніше не судимий, однак раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, зокрема в останнє 22.04.2022 року складені адмінматеріали серії ААБ№238138 за ч.4 ст.121 КУпАП та вилучено посвідчення водія.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що дійсно 03.05.2022 року близько 21:00 год у смт.Воловець відбувся ракетний удар, а тому одразу зателефонувала чоловікові ОСОБА_6 повідомити, що відбувся теракт, однак не встигла до кінця все розказати, оскільки телефон розрядився.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

В силу ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею при розгляді даного клопотання враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаній стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Виконуючи вимоги законодавства, з врахуванням обставин, наведених у ст.178 КПК України, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Разом з цим, обґрунтованість підозри не констатує беззаперечного факту доведеності винуватості особи, а лише вказує на достатність інформації для її існування.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 та п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, про який зазначають слідчий та прокурор, слідчий суддя вважає доведеними з підстав, наведених у клопотанні та з огляду на зміст пред`явленої підозри.

Так, на даній стадії кримінального провадження існує ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки в силу повідомленої підозри підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на уникнення відповідальності, яка йому загрожує, якщо його вину буде доведено, крім того, зважаючи на обґрунтування клопотання та суть повідомленої підозри, стадію кримінального провадження, зокрема, не встановлено на даний час усіх обставин вчинення правопорушення та необхідність проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи доводи слідчого та прокурора про необхідність обрання відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тяжкістю злочину, у вчинені якого підозрюється, та доведеними ризиками, вважаю, що стороною обвинувачення жодним доказом не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працює та має постійне джерело доходу, на утриманні має малолітню дитину, що свідчить про стійкість його соціальних зв`язків.

При цьому, слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_6 раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень та може продовжити злочинну діяльність.

Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваної під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі приписи: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якшого запобіжного заходу» (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України»).

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється громадянин України ОСОБА_6 , наслідків, які настали внаслідок злочину, та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.

При цьому, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, слідчий суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, оскільки останній працює у критичній для держави інфраструктурі (монтер залізничної колії), заборонивши останньому залишати місце свого проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, оскільки достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки, буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України. В зв`язку з обранням до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою на нього слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Обрати відносно громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання - АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_6 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду (слідчого судді) на їх першу вимогу;

- не відлучатися за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 03 липня 2022 року включно.

Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 03 липня 2022 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1