Справа № 309/3978/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/85/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2022 року задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 , та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 06 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000264 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокирниця Хустського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору, який його склав.

В ухвалі суду вказується на те, що в обвинувальному акті незрозуміло викладено суть обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, встановленого за результатами досудового розслідування кримінального провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність. Також суд першої інстанції констатував, що обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, передбачених кримінальним процесуальним законом, та є не конкретним. При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що в обвинувальному акті зазначено як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, однак обвинувачений ОСОБА_8 заперечує свою вину у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України кримінального правопорушення. Разом із тим, суд першої інстанції зауважив, що розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та належно викладених фактичних обставин кримінального правопорушення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, у тому числі й право на захист, та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України й повернув його прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції вдався до трактування суті пред`явленого обвинувачення. Посилається на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 містяться усі відомості, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які прокурор вважає встановленими, а нерозуміння судом пред`явленого обвинувачення не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту, оскільки доказування фактичних обставин кримінального провадження не відноситься до стадії підготовчого судового засідання, а належить до стадії судового розгляду, у ході якого сторона обвинувачення доводить ті обставини, які викладені в обвинувальному акті шляхом надання та дослідження доказів. При цьому, вказує на те, що в обвинувальному акті містяться всі передбачені ст. 291 КПК України відомості, що свідчить про те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог цієї норми. Крім того, стверджує, що пославшись як на підставу для повернення обвинувального акту на те, що обвинувальний акт містить пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, однак ОСОБА_8 заперечує вину у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції не врахував те, що питання визнання чи невизнання особою вини у вчиненні кримінального правопорушення з`ясовуються під час судового розгляду кримінального провадження по суті, а оцінка такому факту у підготовчому судовому засідання не надається. Також зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в судовому засіданні, на запитання прокурора, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , фактично повністю підтвердив факт відсутності будь-яких обставин, які б свідчили про порушення чи можливість порушення у майбутньому процесуальних прав чи законних інтересів обвинуваченого або потерпілого, або обставин, які заважали б реалізації їх процесуальних прав та виконанню процесуальних обов`язків, виходячи з висловлених мотивів та підстав для повернення обвинувального акту. Тому, вважає, що висновки суду, з яких повернуто обвинувальний акт, є необґрунтованими, не відповідають дійсності, і у свою чергу не позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд обвинувального акту. Просить ухвалу скасувати і призначити новий судовий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 та представниці адвокатки ОСОБА_10 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що сторона захисту та потерпіла сторона належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин неявки від них не надходили, а апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки сторони захисту чи потерпілої сторони у судове засідання на розгляд апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, дізнавача, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , такий складений, підписаний та затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада дізнавача, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність матеріальної шкоди, цивільного позову, витрат на залучення експерта, розміру винагороди викривача, запобіжного заходу, підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та обставин, що обтяжують покарання; обставини, які пом`якшують покарання; речові докази (т. 1, а. к. п. 2 5).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка потерпілої ОСОБА_9 про небажання отримувати копії матеріалів кримінального провадження та непогодження із розглядом кримінального провадження у спрощеному порядку (т. 1, а. к. п. 6 9).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 містяться усі відомості, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які прокурор вважає встановленими, а також всі передбачені ст. 291 КПК України дані, що свідчить про те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог цієї норми, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає приписам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не призводять до висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Визнаючи вищезгадані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, апеляційний суд бере до уваги й те, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються у такій формі і в такому обсязі, у тому числі щодо способу вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування, а окремі протиріччя, які можуть міститися в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, можуть бути усунуті під час судового розгляду обвинувального акту.
Із вищезазначених підстав, апеляційний суд безпідставними й такими, що не знаходять свого підтвердження визнає і висновки суду першої інстанції про те, що: в обвинувальному акті незрозуміло викладено суть обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, встановленого за результатами досудового розслідування кримінального провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність; обвинувальний акт не містить обов`язкових складових, передбачених кримінальним процесуальним законом, та є не конкретним.
Як такі, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, апеляційний суд визнає і висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті зазначено як пом`якшуючу обставину щире каяття, однак обвинувачений ОСОБА_8 заперечує вину у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України кримінального правопорушення. При цьому, апеляційний суд слушними вважає, доводи апеляційної скарги про те, що питання визнання чи невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення зА`ясовуються під час судового розгляду кримінального провадження по суті, а оцінка такому факту у підготовчому судовому засідання не надається.
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що доказування фактичних обставин кримінального провадження не відноситься до стадії підготовчого судового засідання, а належить до стадії судового розгляду, у ході якого сторона обвинувачення доводить ті обставини, які викладені в обвинувальному акті шляхом дослідження доказів.
У зв`язку цим, висновки суду першої інстанції про те, що розгляд кримінального провадження за відсутності належним чином сформульованого обвинувачення та належно викладених фактичних обставин кримінального правопорушення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, у тому числі й право на захист, та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення, - апеляційний суд визнає безпідставними, необґрунтованими й такими, що з урахуванням наведеного вище, не дають підстав для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки не позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд обвинувального акту. При цьому, апеляційний суд вважає, що наведені в оскаржуваній ухвалі судження жодним чином не порушують право обвинуваченого на захист від обвинувачення, у тому числі й не свідчать про те, що обвинувачення для ОСОБА_8 є незрозумілим.
Поряд із цим, апеляційний суд бере до уваги як такі, що знайшли своє підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в судовому засіданні, на запитання прокурора, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 фактично повністю підтвердив факт відсутності будь-яких обставин, які б свідчили про порушення чи можливість порушення у майбутньому процесуальних прав чи законних інтересів обвинуваченого або потерпілого, або обставин, які заважали реалізації їх процесуальних прав та виконанню процесуальних обов`язків, виходячи з висловлених мотивів та підстав для повернення обвинувального акту.
Тому, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_11 вимогам ст. ст. 110, 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення виявлених, на думку суду, недоліків, - апеляційний суд вважає необґрунтованими, спростованими доводами апеляційної скарги та прокуроркою під час її розгляду.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити .
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 21 січня 2022 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :