У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа №365/56/21

провадження № 51-4790ск21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Згурівського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року і

ВСТАНОВИВ:

Вироком Згурівського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Вирішено питання щодо речових доказів, а також інші питання, визначені кримінальним процесуальним кодексом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року вищевказаний вирок місцевого суду змінено: пом`якшено призначене ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КК покарання із застосуванням ст. 69 КК до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

22 вересня 2022 року засуджений ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Колегія суддів перевірила касаційну скаргу із заявою, долучені до неї копії судових рішень, і дійшла висновку, що у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а скаргу повернути засудженому, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з інформацією наданою працівником Згурівського районного суду Київської області засуджений ОСОБА_1 копію матеріалів кримінального провадження разом з ухвалою апеляційного суду від 20 липня 2021 року отримав 22 жовтня 2021 року під розписку. Таким чином, останнім днем коли засуджений міг звернутись до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року є 24 січня 2022 року. Однак ОСОБА_1 подав касаційну скаргу 22 вересня 2022 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Проте подана заява ОСОБА_1 про поновлення касаційного строку не містить належних обгрунтувань для цього. Зокрема, посилання засудженого на те, що він не мав можливості вчасно звернутися до суду з касаційною скаргою у межах строку на касаційне оскарження тому, що після постановлення рішення апеляційним судом від 20 липня 2021 року адміністрація ДУ «Київський слідчий ізолятор» надала йому лише ксерокопію вказаної ухвали, а місцевий суд надіслав завірені належним чином копії вироку Згурівського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року у вересні 2022 року не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, із документів надісланих місцевим судом на адресу касаційного суду вбачається, що Київським апеляційним судом 06 серпня 2021 року та Згурівським районним судом Київської області 10 вересня 2021 року на ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 для вручення під розписку надсилались копії судових рішень. Крім того, копію матеріалів кримінального провадження, в тому числі й ухвалу апеляційного суду від 20 липня 2021 року засуджений ОСОБА_1 отримав під розписку 22 жовтня 2021 року.

Інших аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у заяві не наведено.

Таким чином, Судом не встановлено поважних причин для поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього, а тому в задоволенні даної заяви засудженого слід відмовити.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Згурівського районного суду Київської області від 13 квітня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 20 липня 2021 року.

Повернути ОСОБА_1 його касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4