Провадження №1-кп/127/414/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2022 р. за № 0000195, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2022 р. за № 0000195, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348 Кримінального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачає. Просить призначити судовий розгляд клопотання, в судове засідання викликати сторони та свідків. Крім того, прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_3 може ухилятися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 розлучений, не працює, немає стійких соціальних зв`язків, а тому може переховуватися від суду. Вважає, що запобіжний захід до ОСОБА_3 застосований вірно, підстав для його зміни немає, а тому просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 та запобігти вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 вважає за можливе призначити судовий розгляд клопотання. Щодо клопотання прокурора про продовження строку застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, не заперечував.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 вважає за можливе призначити судовий розгляд клопотання. Щодо клопотання прокурора про продовження строку застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_3 виписали з лікарні декілька днів тому, на даний час він проживає за місцем реєстрації, отже ухвала про застосування запобіжного заходу фактично не виконувалася і строк запобіжного заходу продовжити не можливо.
У підготовчому судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 проти призначення судового розгляду не заперечував. Щодо клопотання прокурора про продовження строку застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, заперечував, оскільки вважає, що лікування не потребує.
У підготовчому судовому засіданні законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 - ОСОБА_6 проти призначення судового розгляду не заперечувала. Підтримала клопотання прокурора про продовження строку застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, та пояснила, що дійсно ОСОБА_3 виписали з лікарні декілька днів тому, пояснивши це тим, що було втрачено його документи. На даний час батько перебуває вдома, однак до виписки перебував в лікарні на підставі ухвали про застосування запобіжного заходу. Просила клопотання прокурора задовольнити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).
В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого від 14.06.2022 змінено порядок досудового розслідування кримінального провадження відповідно до глави 39 Кримінального процесуального кодексу України.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, на строк 24 дні до 10.07.2022 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 розлучений, не працює, раніше не судимий.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що соціальні зв`язки особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 не можна визнати стійкими.
Стосовно ризику переховування від суду, то як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).
При цьому суд зазначає, що тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу.
Однак, суд враховує, що ОСОБА_3 непрацевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, що в сукупності збільшує ризики ухилення від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Що стосується ризику незаконно впливати на свідків, суд, оцінюючи наявність даного ризику, враховує, що потерпілий та свідки на даний час судом не допитані, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ОСОБА_3 може здійснювати на них незаконний вплив.
Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 , потерпілий та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування ОСОБА_3 , ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження, що також зумовлює подальше застосування запобіжного заходу до нього.
Відповідно до ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2022 року згідно якої до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, виконувалася, однак ОСОБА_3 було виписано з лікарні декілька днів тому у зв`язку із втратою документи. Враховуючи викладене, наразі продовження строку застосованого до нього запобіжного заходу є неможливим.
Разом з тим, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення клопотання прокурора та вважає, що слід обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього, на строк 60 днів.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Враховуючи вимоги ст. 27 КПК України та думку сторін судового провадження, судовий розгляд слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Вислухавши думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що слід призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст. ст. 314-316, 177, 508, 512 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2022 р. за № 0000195, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 296, ст. 348 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні о 09 год. 20 хв. 12.07.2022 року в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, зал судових засідань № 28.

В судове засідання викликати сторони судового провадження та свідків.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, - задовільнити частково.
Обрати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього, на строк 60 днів, починаючи з 05.07.2022 року по 02.09.2022 року включно.
Помістити ОСОБА_3 до відділення № 24 з посиленим наглядом (змішаному) Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради», за адресою: вул. Пирогова, 109, м. Вінниця.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя