Справа № 459/1266/22
Провадження № 1-кп/459/78/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження за № 0000101 від 02.06.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше несудимого, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області № 2- 4083/07 від 11.10.2007 вирішено стягувати з ОСОБА_4 , 1982 року народження, в користь ОСОБА_6 , яка проживає в АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 12.09.2007 року до повноліття дитини.
ОСОБА_4 , знаючи про необхідність сплати аліментів, ігноруючи дане судове рішення та ухиляючись від його виконання, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, діючи умисно, злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_8 , не сплачував коштів, встановлених рішенням суду на його утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, на повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував. ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим, без поважних причин тривалий час не працевлаштовувався. До Червоноградської міської філії ЛОЦЗ з приводу пошуку роботи не звертався.
Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів, зокрема з 01.12.2021 по 31.05.2022, не здійснив жодної проплати, що спричинило заборгованість 12 778 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 98 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів. При цьому загальна сума заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_5 станом на 31.05.2022 становить 254 284 (двісті п`ятдесят чотири тисячі двісті вісімдесят чотири ) гривні 24 копійки.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що про рішення суду, яким його зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дітей він знає, а аліменти не сплачував оскільки офіційно не працював. Також повідомив, що має двох дітей 2002 та 2007 року народження, діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. У період з грудня 2021 по травень 2022 аліментів на утримання своїх дітей не сплачував, у зв`язку із чим виникла заборгованість близько 12 000,00 гривень, а загальна сума заборгованості по аліментах становить близько 250 000,00 грн. Окрім цього, обвинувачений повідомив, що у вказаний період він не хворів та не займався пошуком роботи. Тому обвинувачення він визнає у повній мірі, обіцяє виправитися та працевлаштуватися.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений не сплачує аліменти на утримання їхніх спільних дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із чим виникла велика заборгованість. Зауважила, що у період згрудня 2021 по травень 2022 жодних оплат не було. Чи намагався обвинувачений працевлаштуватися вона не знає. Також повідомила, що після розірвання шлюбу з обвинуваченим вона змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю. Відтак, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше несудимий, повністю визнав свою вину, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізовуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнано ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Підстав для призначення більш суворого покарання у виді арешту чи обмеження волі суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Вирокне може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1