Справа № 344/8712/22
Провадження № 1-кс/344/3345/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000786 від 11 листопада 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням про продовження строку запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження, внесене 11 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000786, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 та ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попереднього змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, з корисливих мотивів, 10 листопада 2020 року близько 17 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні літньої кухні, вчинив напад на ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та спільно з іншими членами злочинної групи наніс потерпілому не менше чотирьох ударів руками та ногами в область обличчя та тулуба, повалив на підлогу та за допомогою полімерних хомутів зв`язав останньому руки і ноги та незаконно позбавив його волі способом, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

При цьому, подолавши опір ОСОБА_9 та усунувши перешкоди для подальшого вчинення злочину, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проник у житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , де разом з іншими спільниками вчинив незаконний обшук з метою розшуку цінного майна та незаконно заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: відеореєстратором марки «HIKVISION» моделі «DS-7308HQHI-К4» вартістю 8408 грн та відеореєстратором марки «HIKVISION» моделі «DS-7308HQHI-К4» вартістю 8408 грн.

Окрім того, 09 червня 2021 року, у період часу близько з 00 год. 00 хв. до 01 год. 20 хв., ОСОБА_5 , діючи потворно, з єдиним спільним злочинним умислом та за попередньою змовою групою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, керуючись корисливими мотивами, користуючись темною порою доби та відсутністю осіб, які могли б йому у цьому завадити, незаконно таємно проник на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , де діючи разом зі своїм спільником ОСОБА_7 , через задні вхідні двері зайшовдо приміщення гаражу, що розташовувався на території указаного домогосподарства, після чого, відкривши ворота гаражу, вчинив незаконне заволодіння транспортними засобами, що перебували у володінні та користуванні ОСОБА_11 та членів його сім`ї та зберігались у приміщенні гаражу, а саме: автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML350», 2013 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » (право власності зареєстровано на ОСОБА_12 ); автомобілем марки «BMW X-5», 2020 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 » (право власності зареєстровано за ТДВ «НАДВІРНЯНСЬКИЙ КАР`ЄР-КАРПАТИ», власник підприємства ОСОБА_11 ) та квадроциклом марки «BRP CANAM XTP», 2020 року випуску, чорного кольору, (належав на праві власності ОСОБА_11 ), які він разом зі своїм спільником ОСОБА_7 почергово завів, привів у рух та перемістив з приміщення гаражу на вулицю.

При цьому, автомобіль марки «MERCEDES-BENZ ML350», 2013 року випуску, ОСОБА_5 спільно з іншими співучасниками злочину відігнав на відстань близько 100 метрів від гаражного приміщення, після чого учасники злочинної групи в ньому порізали колеса, а автомобіль марки «BMW X-5», 2020 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та квадроцикл марки «BRP CANAM XTP», 2020 року випуску, привласнив та обернув на свою користь та користь інших учасників злочинної групи.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Івано-Франківськ, зареєстрований та фактично проживаючий, за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України, українець, згідно ст. 89 Кримінального кодексу України несудимий.

31 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

31 травня 2022 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 29 липня 2022 року включно.

Обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів: протоколами оглядів місць події від 11 листопада 2020 року та 09 червня 2021 року, якими оглянуто місця вчинення злочинів, вилучено сліди та речові докази; протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, відповідно до яких негласно отримано зразки ДНК ОСОБА_5 ; висновками молекулярно-генетичних експертиз, якими на предметах, вилучених з указаних місць події та змивах, встановлено клітини, що співпадають з ДНК-профілем останнього; показами потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інших; іншими документами кримінального провадження.

З метою забезпечення повного та неупередженого розслідування та прийняття кінцевого рішення у цьому кримінальному провадженні необхідно зняти грифи таємності з клопотань та ухвал слідчих суддів про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які разом із протоколами та додатками долучити до матеріалів кримінального провадження; встановити всі фактичні обставини вчинення злочинів, дослідити докази про склад і роль учасників групи, за наявності підстав оголосити підозру особам, яких на даний час до кримінальної відповідальності ще не притягнуто; завершити проведення та долучити до провадження висновки чотирьох молекулярно-генетичних експертиз, відкрити матеріали кримінального провадження й надати до них доступ, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів, закінчити розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Зазначені слідчі та процесуальні дії мають суттєве значення, оскільки спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть можливість стороні обвинувачення правильно кваліфікувати дії підозрюваних та завершити розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам.
Зазначені заявлені стороною обвинувачення ризики було взято слідчим суддею до уваги при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, на даний час вони не зменшились і продовжують існувати.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування.
У судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, пояснив, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України. Заперечував проти визначення розміру застави, оскільки злочині вчинені із застосуванням насильства та завдана значна матеріальна шкода.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою частково, пояснив, що на утриманні підозрюваного перебуває дружина та малолітня дитина, у разі перебування під вартою сім`я підозрюваного, оскільки дружина останнього не працює, буде позбавлена засобів для існування, просив визначити заставу у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 241800,00 гривень.
У судовому засіданні підозрюваний підтримав свого захисника.
Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.
У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункт перший, третій, четвертий та п`ятий вказаної статті.
Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини.
- пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років;

- пункт 3 - незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення;

- пункт 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення указаного злочину, а тому ОСОБА_5 може вчинити дії щодо повідомлення таких осіб про обставини справи і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження;

- пункт 5 - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів, вчиняв злочини, переслідуючи корисливі мотиви.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів судового провадження на даній стадії розслідування є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні особливо тяжких злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Твердження сторони захисту про відсутність доказів щодо підозри ОСОБА_5 є непереконливими, оскільки на даний час достатньо даних досудового розслідування для визнання його підозри обґрунтованою.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.
Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2022 року продовжено строк досудового розслідування до 30 вересня 2022 року включно.
Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 29 липня 2022 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність соціальних зв`язків, відсутність джерела доходів, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.
Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Обрання запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.
Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Отож відсутні достатні підстави слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, та позбавляє підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали підозрюваному знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, а відтак слідчий суддя на даному етапі під час розгляду клопотання слідчого оцінює тільки ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які продовжують існувати та не змінилися, і вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з наведених вище підстав у зв`язку з його необґрунтованістю.
Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).
При цьому, згідно пункту 1 частини четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, тому слідчий суддя приходить до висновку, що розмір застави слід не визначати.
Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом більш м`які запобіжні заходи не зможуть у повній мірі запобігти наведеним ризикам, що продовжують існувати та не зменшилися, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, тому вважаю, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 вересня 2022 року, без визначення розміру застави, але виключно в межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів до 18 вересня 2022 року включно без визначення розміру застави.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».
Строк дії ухвали до 18 вересня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений та підписаний 22 липня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1