ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/626/22 Справа № 188/1174/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора, та закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000414 від 16 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що 15 червня 2017 року до Петропавлівського ВП з заявою звернулась ОСОБА_8 про те, що 15 червня 2017 року невідома особа самовільно заїхала орати спірну земельну ділянку площею 0,906 га, в ході чого було частково переорано посіви соняху на суміжних земельних ділянках, які належать її чоловіку ОСОБА_8 та сестрі ОСОБА_7 , загальною прощею близько 0,30 га, які розташовані на північній околиці с. Осадче.

16 червня 2017 року відомості про кримінальне правопорушення за цим фактом зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000414 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Суд першої інстанції врахувавши правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 03.06.2021 року у справі №205/10446/20, провадження № 51-2764ск21, та те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, прийшов до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити.

В апеляційній скарзі:
- потерпіла ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та повернути для продовження досудового розслідування кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000414 від 16.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України до слідчого відділу відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вважає, що оскаржувана ухвала порушує її Конституційні права, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
На думку апелянта, за весь період кримінального провадження № 0000414, досудове слідство велося недбало. З матеріалів справи пропали матеріали первинного огляду місця події, первинного допиту заявника та свідків. Слідчі, в провадженнях яких перебувало таке провадження, неодноразово виносили постанови про закриття кримінального провадження, які в свою чергу скасовувались за її скаргами, в тому числі і Дніпровським апеляційним судом. Первинні документи чітко вказували на особу, що вчинила кримінальне правопорушення, але в подальшому його дані не фігурували в процесуальних документах.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, потерпілу ОСОБА_7 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

За правилами п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з абз. 4. ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, під час досудового розслідування було встановлено, що 15 червня 2017 року до Петропавлівського ВП з заявою звернулась ОСОБА_8 про те, що 15 червня 2017 року невідома особа самовільно переорала спірну земельну ділянку площею 0,906 га, в ході чого було частково переорано посіви соняху на суміжних земельних ділянках, які належать її чоловіку ОСОБА_8 та сестрі ОСОБА_7 , загальною прощею близько 0,30 га, які розташовані на північній околиці с. Осадче.

16 червня 2017 року відомості про кримінальне правопорушення за цим фактом зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000414 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Колегія суддів зазначає, що згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування було проведено комплекс слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника, однак повідомлення про підозру нікому не було вручено, тобто не встановлено особу, яка вчинила вищевказане кримінальне правопорушення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків.

За змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора.

Оскільки особу, яка могла вчинити кримінальне правопорушення, органом досудового розслідування не встановлено, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і дане кримінальне правопорушення відноситься кримінального проступку, з моменту вчинення злочину минуло більше чотирьох років, суд прийняв рішення про задоволення клопотання прокурора та обґрунтовано закрив кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , що оскаржувана ухвала винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, належно дослідивши зміст вказаного клопотання, матеріалів та обставин кримінального провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4