провадження № 1-кп/294/312/22
справа № 294/1393/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське, Козятинського району, Вінницької області, освіта середня, громадянин України, на вихованні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.12.2016 Чуднівським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 15.10.2020 на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду звільнено умовно-достроково на 11 місяців 22 дня
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2022 року близько 17 год. на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 на ґрунті неприязних відносин та раптово виниклого конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, у ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, у цей же час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_4 , в результаті чого потерпілий впав на асфальтне покриття.
В результаті вчинення вказаних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 14.10.2022 року ухвалено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000357, суд надходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 125 ч. 1 КК України правильно як умисне легке тілесне ушкодження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.

Згідно вимог ст. 382 ч. 2 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Так, в матеріалах кримінального провадження міститься заява обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до кримінальних проступків, а також згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ст. 302 ч. 2 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вказана заява обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про те, що останній згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності була підтверджена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»(в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, він раніше судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини що пом`якшують покарання винного, відсутність не відшкодованої шкоди потерпілому, правильну оцінку скоєного.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції статті КК України.

Цивільний позов не завлено.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 381, 382 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання штраф а розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Відповідно до вимог ст. 394 ч. 1 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через протягом 30 діб з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1