№ 1-кп/755/341/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004889 від 29.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні дитину 2012 р.н., працюючого не офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.04.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. ч. 1, 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.10.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 28 серпня 2020 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, перебуваючи у приміщенні ТРЦ «SKYMALL», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Романа Шухевича, 2-Т., проходячи другим поверхом, підійшов до точки роздрібної торгівлі ТОВ «ІНТЕРОКО», що здійснює продаж сонцезахисних окулярів, та в цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тому він наблизився до відкритого стенду із сонцезахисними окулярами, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись вільним доступом, заволодів окулярами марки «Palaroid» у кількості 2 шт. (артикул PLD PLD 6058/S, PLD PLD 6073/F/S/X), загальною закупівельною вартістю 760,62 грн., після чого, почав рух до виходу з ТРЦ, вийшов з приміщення ТРЦ «SKYMALL» та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ТОВ «ІНТЕРОКО» матеріальної шкоди на загальну суму 760,62 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , 29.08.2020 року, приблизно о 12 годині 35 хвилин, перебуваючи в приміщенні ТРЦ «SKYMALL», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Романа Шухевича, 2-Т, проходячи другим поверхом, підійшов до точки роздрібної торгівлі ТОВ «ІНТЕРОКО», що здійснює продаж сонцезахисних окулярів, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, тому наблизився до відкритого стенду із сонцезахисними окулярами, користуючись вільним доступом, заволодів окулярами марки «Palaroid» у кількості 2 шт. (артикули PLD PLD 2093/G/S, PLD PLD 6059/F/S), загальною закупівельною вартістю 773,14 грн., які поклав до своєї сумки, після чого, почав рух до виходу з ТРЦ. Однак, його дії було помічено продавцем ОСОБА_8 , внаслідок чого, діяння стало носити відкритий характер і, розуміючи вказане, ОСОБА_5 не полишив спроби реалізувати намір заволодіти викраденим та намагався втекти з місця події, розпорядитися майном на власний розсуд, але був затриманий працівниками ТРЦ «SKYMALL», тим самим, викрав чуже майно, яке належить ТОВ «ІНТЕРОКО», але не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, чим міг завдати останньому матеріальної шкоди на загальну суму 773,14 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно 28.08.2020 року, приблизно о 14 годині 50 хвилин, знаходився у ТРЦ «SKYMALL», який знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Романа Шухевича, 2-Т, де підійшов до торгової точки з очками, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, викрав двоє сонцезахисних окулярів, вийшовши з торгового центру, розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Крім того, 29.08.2020 року, приблизно о 12 годині 35 хвилин, він знову прийшов до ТРЦ «SKYMALL», підійшов до точки роздрібної торгівлі, переконався, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, викрав двоє сонцезахисних окулярів поклавши до сумки, почав йти до виходу, однак, його дії були помічені продавцем магазину, проте він не зупинився, а вже був затриманий працівниками. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Зокрема, зазначив, з моменту відбування покарання нічого протиправного більше не вчиняв, працює не офіційно, має на утриманні хвору маму, яка потребує догляду та він також з самого ранку працює замість неї двірником, допомагає та утримує свою дитину, тому прохав дати йому шанс на виправлення та не позбавляти його волі.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу особистого обшуку від 29.08.2020 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.08.2020 року; протоколів огляду відеозапису від 15.09.2020 року та 21.09.2020 року; постанов про визнання носія знятої інформації речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 15.09.2020 року та 21.09.2020 року; протоколу огляду речей від 17.09.2020 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Зокрема, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми діями вчинив закінчений замах на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким та тяжким кримінальними правопорушеннями, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, має на утриманні хвору матір та дитину 2012 р.н.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого (щиро каявся, вину визнав повністю, має на утриманні хвору матір та дитину 2012 р.н.), наявності пом`якшуючої обставини, зокрема, прокурор прохала призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточно ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обрано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 3 оптичні диски CD-R «Videx» 700 Мб, що приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: