Справа № 309/2019/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/314/22 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 10.06.2022.

Цією ухвалою відмовлено у задоволення скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 29.04.2022 ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 16.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043.

З матеріалів судового провадження вбачається, що захисник адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулась до суду із скаргою на повідомлення слідчого про підозру від 29.04.2022 ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України. В обґрунтування скарги захисник зазначила, що під час проведення досудового розслідування не здобуто належні та допустимі докази, які б підтверджували причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України. Вважає, що зміст підозри не відповідає вимогам закону, а наявні у матеріалах кримінального провадження докази є недопустимими. Вказує, що її підзахисний на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, жодних протиправних дій не вчиняв, а тому повідомлення про підозру підлягає скасуванню.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що заявником та його адвокатом не доведено необґрунтованості підозри, неналежного складення чи вручення повідомлення про підозру, чи порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, щоб давало підстави для її скасування.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 10.06.2022 скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення вимог скарги. Вважає прийняте слідчим суддею рішення незаконним і таким, що суперечить фактичним обставинам справи. Вказує на те, що при ознайомлені із матеріалами кримінального провадження виявила не підписану керівником Хустської окружної прокуратури постанову про призначення групи прокурорів від 15.02.2022, що на її думку тягне за собою недопустимість усіх зібраних в справі доказів та свідчить про те, що у прокурора ОСОБА_7 не було повноваження погоджувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Зазначає, що відповідно до вимог статей 36,37,110 КПП України рішення про призначення групи прокурорів має прийматися у формі постанов, яка має міститися у матеріалах кримінального провадження та вона повинна відповідати вимогам закону за

-2-

формою та змістом, у тому числі бути підписаною службовою особою, яка її прийняла, однак ці вимоги органом досудового розслідування виконано не було. Окрім того, під час розгляду скарги слідчим суддею, прокурор ОСОБА_7 не підтвердив своїх повноважень та не надав доказів, які б підтверджували його на право на участь у розгляді скарги. Також, захисник вважає, що зміст підозри не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому не конкретизовано обставини події, не вказано всі ознаки кримінального правопорушення, спосіб та обставини його вчинення. Вважає, що всі висновки слідчого базуються виключно на припущеннях , а матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б доводили протилежне. Матеріали кримінального провадження не містять доказів про підробку рішення Липовецьої сільської ради та відомостей про те, що ОСОБА_5 знав про рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27.07.2016. ОСОБА_5 безперешкодно користувався земельною ділянкою 18 років і така передана йому у власність на законних підставах. Таким чином, в діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Окрім того, апеляційний суд враховує клопотання захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 про розгляд судового провадження у їх відсутності та відсутності підозрюваного ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.

Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.

Відповідно до ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

-3-

особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст.ст.276,277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Хустським РУП ГУ НП в Закарпатській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 16.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

29.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту цієї норми випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п.10 ст.303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими доводами. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК України не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.

Цього припису кримінального процесуального закону слідчий суддя дотрималася.

Скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_5 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

Колегія суддів враховує і те, що частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з

-4-

іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та відповідно судового розгляду кримінального провадження по суті. Тобто, ті обставини про які вказувала у своїй скарзі захисник ОСОБА_6 щодо того, що ОСОБА_5 на законних підстава набув право власності на земельну ділянку, користується нею протягом 18 років, що не встановлено факту підробки рішення Липовецької сільської ради від 17.04.2003 та тієї обставини, що ОСОБА_5 знав про існування рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27.07.2016, не можуть бути предметом оцінки та перевірки слідчим суддею під час розгляду скарги, поданої у порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Окрім того, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

-5-

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Скарга захисника ОСОБА_6 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, а також всі інші викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_8 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 аналогічні, що і в скарзі до слідчого судді підстави, з яких заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді, були предметом перевірки слідчого судді та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення такої скарги немає.

Крім того апеляційний суд враховує і те, що згідно клопотання прокурора, яке подане 01.07.2022, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 21.06.2022 направлено до Хустського районного суду Закарпатської області для розгляду по суті та призначено підготовче судове засідання на 04.07.2022.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 10.06.2022, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру від 29.04.2022 ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 16.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043,-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: