Справа 556/1970/22
Номер провадження 1-кп/556/180/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2022 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №000141 від 09.09.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчі, Володимирецького району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, раніше судимого 07.09.2018 Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з ДУ «Маневицька виправна колонія №42» - 01.04.2021 по відбуттю терміну покарання; знову засуджений 01 листопада 2021 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ст.395 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (роки) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком та покладено обо`язки, передбачені ст.76 КК України,-

за ч.1 ст.240-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , 08.09.2022, приблизно о 19 год. 55 хв., перебуваючи в урочищі «Радзивилів», за координатами 51.5383760, 25.7696910, що неподалік с. Мульчиці, Вараського району Рівненської області, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 19 Кодексу України «Про надра», самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, з корисливих мотивів, в порушення п.п. 2-5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, п.п. 3-4 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995, з`єднав мотопомпу, яка була заздалегідь заготовлена та пристосована для видобування бурштину з іншими знаряддями для видобутку бурштину в суцільну конструкцію, завів двигун мотопомпи, та маючи відповідні навики, за участю невстановлених слідством осіб, методом гідророзмиву, здійснив пошкодження верхнього шару ґрунту з метою незаконного отримання в такий спосіб каміння бурштину, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року «Про затвердження перелікукорисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та являється дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному видобуванні бурштину, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 240-1 КК України.

23 вересня 2022 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення в обсязі висунутого у судовому провадженні та зобов`язується у подальшому подібного не вчиняти. Щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.240-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне

покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим

вироком та вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.11.2021 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 місяць.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання. А також обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироку законної сили у вигляді нічного домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.240-1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. ст.240-1 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений 01 листопада 2021 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ст.395 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (роки) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком та покладено обо`язки, передбачені ст.76 КК України. Даний злочин вчинив під час іспитового строку, а тому, на підставі ст. 71 КК України йому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Крім того, вирішуючи питання, які відповідно до положень п.п. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем його фактичного проживання.
Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2022 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000141 від 09.09.2022 за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості від 23 вересня 2022 року призначити ОСОБА_4 покарання покарання за ч.1 ст. 240- 1 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.11.2021, шляхом часткового складання покарань, у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту його затримання після звернення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло, де він фактично проживає, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21.00 години до 06.00 години.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1.прибувати на виклики слідчого, прокурора та/або до суду за першою вимогою;

2. заборонити залишати своє фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , в період з 21.00 години до 06.00 годин;

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240-1 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1