Провадження №: 1-кп/755/73/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002743 від 24 вересня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заболоть Радомишльського р-ну Житомирської обл., громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм КП «Київпастранс», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
13 вересня 2021 року близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_4 керуючи технічно справним автобусом марки «ЛАЗ А183», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. І. Миколайчука, від вул. А. Бучми у напрямку вул. Є. Сверстюка у місті Києві, допустив порушення вимог п.п. 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме: п. 10.1 ПДР України - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 21.4 ПДР України - водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразилось у тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ЛАЗ А183», державний номерний знак НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, здійснивши висадку-посадку пасажирів на зупинці громадського транспорту «пр-т Соборності», яка знаходиться у м. Київ, по вул. І. Миколайчука, у районі буд. № 2 по вул. Березняківська, розпочав рухатися прямо, при цьому не зачинивши задні дверцята автобусу. У послідуючому пасажирка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала вихід із салону вказаного автобусу, не втрималась та випала на проїзну частину вул. І. Миколайчука. Внаслідок падіння пасажирка ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була в подальшому доставлена до медичного закладу.
Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-21/47565-ІТ від 08 жовтня 2021 року: «У водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог правил дорожнього руху. Тобто, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автобуса марки «ЛАЗ А183», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам пунктів 10.1 та 21.4 ПДР України».
Як вбачається з даних, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 042-1364-2021 від 18 жовтня 2021 року: «Потерпіла ОСОБА_6 , 1953 року народження, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі лівої кисті перелом нігтьової фаланги четвертого пальця, гематома».
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння пасажиру ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні повністю визнав, щиро розкаявся, повністю підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, встановлених під час досудового розслідування та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданих збитків. Він розуміє наслідки закриття провадження, щиро кається, потерпілій повністю відшкодовані завдані збитки, вони примирилися, вчинене діяння відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, він раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував завдані збитки, потерпіла не має до нього претензій.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з аналогічним клопотанням та просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням та повним відшкодуванням завданих збитків, ніяких претензій до обвинуваченого не має. Крім того, потерпіла відмовилась від позивних вимог до обвинуваченого ОСОБА_4 та КП «Київпастранс».

Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, просив його задовольнити та просив прийняти відмову потерпілої від позовних вимог до КП «Київпастранс».

Прокурор у судовому засіданні підтримав вищезазначені клопотання, просив врахувати позиції обвинуваченого, представника цивільного відповідача та потерпілої, дані про особу обвинуваченого. Крім того, просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі.

Обговоривши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття кримінального провадження, на що сторони учасників судового провадження надали згоду, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до вимог ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У судовому засіданні шляхом опитування ОСОБА_4 , потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність матеріально-правових підстав, передбачених ст.46 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, враховуючи, що за наявності сукупності вказаних обставин таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, підлягає задоволенню та приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Що стосується заявленого прокурором питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних витрат, суд приходить до наступного.
У матеріалах кримінального провадження відсутні квитанції з визначенням сум затрачених на проведення експертиз, такі квитанції не надані прокурором і в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не постановлявся. Тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 314, 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_6 від цивільного позову до ОСОБА_4 та КП «Київпастранс».

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1