Номер провадження: 11-сс/813/403/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року про відмову у відкритті провадження за її скаргою на рішення прокурора в рамках кримінального провадження №000118

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за її скаргою, поданої в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на порушення слідчим розумних строків розгляду під час досудового розслідування.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, послався на те, що на підставі п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України можна оскаржувати лише рішення прокурора, яке прийнято у формі постанови. У випадку, якщо постанови про відмову не має, а замість нього є відмовне рішення у вигляді листа, то таке рішення, на думку слідчого судді, не підлягає оскарженню в порядку п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що не погоджується з ухвалою слідчого судді та вважає її такою, що підлягає скасуванню, обґрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що таке рішення слідчого судді позбавляє особу права на оскарження негативного рішення прокурора щодо порушення розумних строків у кримінальному провадженні, адже виносити постанову при розгляді скарги на недотримання розумних строків не є обов`язком прокурора і залежить від його бажання.
На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд її скарги іншим слідчим суддею.
Скаржник ОСОБА_6 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення справи не заявляла.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи належне сторін про день та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, яка подана в порядку ст.303 КПК України, в якої просила скасувати рішення Першого заступника керівника Київської окружної прокуратури м.Одеси від 13.12.2021 року, постановлену за результатами її скарги на порушення слідчим розумних строків розгляду під час досудового розслідування та зобов`язати прокурора вищого рівня Київської окружної прокуратури м. Одеси повторно розглянути скаргу ОСОБА_6 від 08.12.2021 року.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що на підставі п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України можна оскаржувати лише рішення прокурора, яке прийнято у формі постанови, тоді як заявником не додано до скарги процесуального рішення прокурора, викладеного у формі постанови, яке, відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржене, у зв`язку з чим, скарга виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст.303 КПК України.

Апеляційний суд вважає помилковими такі висновки суду першої інстанції з таких підстав.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Згідно з приписами п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до ст.308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.308 КПК України, прокурор у відповідності до вимог ч.3 ст.110 КПК України мав винести рішення, яке викладено лише у формі постанови, адже розгляд скарги з оцінкою аргументів вимагає прийняття обґрунтованого та мотивованого процесуального рішення.
В порушенні вказаних норм закону, за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 прокурор не виніс постанову, а направив скаржнику відповідь у формі листа (а.п.5-6), яка за своїм змістом фактично є результатом розгляду питання порушення слідчим розумних строків розгляду під час досудового розслідування, що відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України може бути предметом оскарження у суді.
Та обставина, що прокурор допустив порушення у розгляді питання щодо недотримання розумних строків слідчим, не може слугувати підставою для позбавлення заявника можливості вирішити цього питання у суді.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 зверталась до прокурора зі скаргою на недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування. За результатами розгляду цієї скарги прокурор, хоч і не у встановленої законодавством формі, що є окремим порушенням з боку прокурора, надав відповідь скаржнику, у якій виклав підстави відмови у задоволені скарги.
Слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, направив скаржника на шлях оскарження до суду бездіяльності прокурора, яка полягає у невинесенні процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги, що може призвести до ще більшого затягування розгляду питання щодо дотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування.
На переконання апеляційного суду, в даному випадку відмова у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення прокурора, яке викладене з порушенням встановленої законодавством форми, є надмірним формалізмом у трактуванні процесуального законодавства, не відповідатиме завданням кримінального провадження, якими є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, порушує принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та буде неправомірним обмеженням права скаржника на справедливий суд, яке передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_6 нарішення прокурора про відмову у задоволенні скарги про порушення розумних строків підлягає розгляду слідчим суддею суду 1-ої інстанції.
Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 визнати такою, що підлягає розгляду в суді 1-ої інстанції та направити матеріали провадження до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Керуючись ст. 214, 303, 304, 304, 309, 370, 404-407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року про відмову у відкритті провадження за її скаргою на рішення прокурора в рамках кримінального провадження №000118 скасувати.

Постановити нову, якою визнати скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора поданою в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на порушення слідчим розумних строків розгляду під час досудового розслідування такою, що підлягає розгляду в порядку, передбаченому ст.303 КПК України та повернути матеріали провадження за даною скаргою до Київського районного суду м. Одеси для розгляду іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4