ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,перекладача ОСОБА_10 апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Задоволено клопотання прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 до 23 травня 2022 року без визначення розміру застави.

На таке рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 та обвинувачені ОСОБА_11 і ОСОБА_6 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_11 у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та змінити обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби або обрати заставу.

Посилається на те, що прокурор в судовому засіданні формально підтримав клопотання,не наводячи доказів наявності обгрунтованої підозри саме за ч.3 ст 255-1, ч.3 ст.307 КК України.Викладає аргументи щодо необгрунтованості ,на його думку,підозри.

Провадження№11-кп/822/152/22 Головуючий у І станції: ОСОБА_13
Категорія: ст.422-1 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Також вважає, що прокурором формально наведені ризики, які передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1ст.177 КПК України, оскільки не наведено конкретних доказів по кожному із цих ризиків.Також прокурором не наведено належних доказів, щодо не можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Зокрема зазначає, що ризик впливу на свідків відсутній , оскільки він не має об`єктивної можливості впливати на них через те, що частина свідків, які були допитані в ході досудового розслідування, вже звільнилися з Сокирянської ВК і їх місце перебування невідоме. Інші свідки знаходяться в установі відбування покарання, який є спеціальним режимним об`єктом, та у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу він не буде мати доступу до нього та не в змозі буде впливати на них .

Вказує на те, що відсутній ризик знищення, спотворення чи приховування будь-якої речі чи документів, оскільки вони знаходяться у розпорядженні суду, тому він не має можливості впливати на їх долі, а ризик у виді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є припущенням, яке не підкріплене ніякими доказами.

Крім цього, апелянт вказує на відсутність ризику переховування від суду, бо має неповнолітню дитину, хворих батьків - пенсіонерів, а у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу матиме постійне місце проживання на території м. Чернівців, що підтверджується договором оренди від 21.01.2022 року. Зазначає, що він бажає створити сім`ю і пройти лікування виявленого небезпечного захворювання, яке неможливе в умовах тримання під вартою.

За таких обставин ОСОБА_11 вважає за, що на даний час відпала необхідність у продовженні обраного йому запобіжного заходу та є можливим обрати йому заставу чи домашній арешт в нічний час.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду про продовження ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема заставу.

Вважає ухвалу незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що при продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_12 судом не враховані вимоги ст.ст.132,194 КПК України, зокрема не надана оцінка обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_12 обвинувачення та не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не можливо застосувати до обвинуваченого.

Також зазначає, що в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог ст.194,196КПК України, окрім згадки про судимість ОСОБА_12 та тяжкості злочинів, не наведено доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Стверджує, що ризик впливу на свідків зменшився, оскільки деякі із свідків відбули покарання та виїхали в невідомому напрямку, а інші знаходяться в установі відбування покарання, який є спеціальним режимним об`єктом та у випадку застосування до ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу він не в змозі буде впливати на них .

Зазначені в ухвалі суду ризики у виді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення є лише припущення та не підкріплені належними доказами.

На думку апелянта, в ухвалі суду не наведені мотиви, обставини, факти та докази, що підтверджують або спростовують висновки суду про необхідність продовження найсуворішого запобіжного заходу обраного обвинуваченому ОСОБА_12 у виді тримання під вартою, тому вважає, що необхідність його продовження на даний час відпала.

Обвинувачений ОСОБА_6 у апеляційній скарзі просить змінити обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на заставу або домашній арешт .

Вказує на те, що він не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки за період перебування під вартою заявлені стороною обвинувачення ризики зменшилися, потерпілих по справі не має, та прокурором не додано жодного доказу того, що він переховувався від слідства та суду.

Висновок суду про те, що він може впливати на свідків є припущенням, оскільки таких доказів суду не надано.

Крім цього зазначає, що на даний час в країні введений воєнний стан, що є прямою загрозою його життю, оскільки він є підозрюваним по справі, де його вина не доведена.

Також просить суд апеляційної інстанції врахувати те, що він відбув строк покарання за вироком Хмельницького апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді,доводи сторони захисту,які підтримали апеляційні скарги, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши надані відповідно до ст.422-1 КПК України матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Апеляційним судом встановлено, що Садгірським районним судом м. Чернівці здійснюється судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 за ст.ст. 255-1 ч. 3, 307 ч.3 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 - за ст.ст. 255-1 ч.2, ст. 307 ч.3 КК України.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 до 23 травня 2022 року без визначення розміру застави.

Таке рішення суду мотивоване тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені на час обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Судова колегія погоджується з такими висновками,оскільки при продовженні запобіжного заходу,зокрема, ОСОБА_12 суд взяв до уваги дані про особу обвинуваченого, який неодноразово раніше судимий за скоєння умисних,у тому числі тяжких корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Наразі ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні нових умисних особливо тяжких злочинів,зокрема, за ч.3 ст.307 КК України, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів у місцях позбавлення волі організованою групою повторно, а також у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 255-1 КК України, тобто в умисному встановленні та поширенні у суспільстві злочинного впливу, вчинені в установі виконання покарання.

Якщо суд визнає обвинувачення доведеним, ОСОБА_12 може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, яке є безальтернативним.

Суд встановив,що ОСОБА_12 є уродженцем та мешканцем м. Одеса. На території м.Чернівці та Чернівецької області постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків не має.

Викладене у сукупності суд правильно оцінив як продовження існування ризиків того, що ОСОБА_12 , перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення та переховуватись від суду.

За таких обставин правильним є висновок, що більш м`який запобіжний захід не зможе на даний час таким ризикам запобігти та виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Безпідставними є твердження захисника про те,що суд не взяв до уваги інші доводи,а керувався виключно тяжкістю покарання та наявністю у обвинуваченого судимостей за попередні злочини.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 суд врахував, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.255-1,ч.3 ст.307 КК України

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_11 інкриміновано вчинення у складі організованої групи незаконного придбання,зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, повторно, у місцях позбавлення волі.

Крім цього, пред`явлене обвинувачення в умисному встановленні та поширенні у суспільстві злочинного впливу, вчинене в установі виконання покарання особою, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу.

Із обвинувального акту вбачається,що ОСОБА_11 раніше вже був судимий за незаконне поводження зі зброєю та умисне вбивство при обтяжуючих обставинах ,тобто за вчинення умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Санкціями статей,за якими наразі обвинувачується ОСОБА_11 , передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, яке є безальтернативним.

Крім цього, ОСОБА_11 є уродженцем Харківської області та мешканцем м. Слов`янськ Донецької області

Викладене у сукупності свідчить про те, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від суду і вказані в ухвалі ризики з часу обрання запобіжного заходу не зменшились, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе таким ризикам запобігти.

Посилання ОСОБА_11 на те, що він має неповнолітню дитину, хворих батьків пенсіонерів та місце проживання у м. Чернівці згідно договору оренди від 21.01.2022 року не є,із врахуванням даних про особу обвинуваченого,встановлених ризиків та тяжкості обвинувачення,достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж фактично обраний.

Суду не було надано доказів того,що стан здоров`я ОСОБА_11 перешкоджає його утриманню у СІЗО.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , районний суд врахував,що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.255-1,ч.3 ст.307 КК України

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 інкриміновано вчинення злочину в складі організованої групи,яке полягало у незаконному придбанні,зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, повторно, у місцях позбавлення волі.

Крім цього, ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення в умисному встановленні та поширенні у суспільстві злочинного впливу, вчинене в установі виконання покарання.

Злочини,які поставлені ОСОБА_6 у вину,є особливо тяжкими та у разі визнання винуватим йому може загрожувати безальтернативне покарання у виді позбавлення на строк до 15 років.

Судом встановлено,що ОСОБА_6 не одружений, немає утриманців,отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Окрім того,обвинувачений є уродженцем і мешканцем іншої області України, на території Чернівецької області та у м.Чернівці не має місця проживання.

Раніше ОСОБА_6 вже був неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів та особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини.

Врахувавши викладене,суд правильно вказав, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду,а тому більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання встановленим ризикам.

Суд правильно відхилив клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу,у якому обвинувачений посилався на запроваджений воєнний стан.

При цьому суд зазначив,що ОСОБА_6 у клопотанні не вказував про бажання проходити військову службу,а згідно закону(ст.616 КПК України) особи,обвинувачені у вчиненні злочину за ст.255-1 КК України не вправі ініціювати питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.Окрім того,згідно закону таке клопотання подається прокурору.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_7 щодо обгрунтованості обвинувачення є предметом судового розгляду по суті,який наразі не завершений і за наслідками якого суд вирішить питання щодо винуватості чи невинуватості.

Отже, підстав для скасування ухвали районного суду судова колегія не вбачає, а тому апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3