Справа № 462/2087/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/423/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року клопотання слідчого СВ відділу ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області задоволено та застосовано до

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою визначено до 09 липня 2022 року.
На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_8 покликається на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, того що ОСОБА_9 збував наркотичні засоби, а подане клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 184 КПК України.
Вказує, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, проживає у цивільному шлюбі, на утримані має двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому вважає, що до нього доцільно буде застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Наголошує, що ч. 3 ст. 183 КПК України, хоч і передбачає право суду не визначати розмір застави, однак враховуючи, що підозра та ризики на які вказують слідчий та прокурор є необґрунтованими, вважає, що суд повинен був визначити ОСОБА_9 заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.
Прокурор ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду апеляційну скаргу заперечив, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з таких підстав.
12 травня 2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Судове рішення про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею підставно мотивовано тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин у сфері обігу психотропних речовин, тому врахувавши вік, стан здоров`я, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальне правопорушення, а значить підтверджують наявність обгрунтованої підозри.

Доводи захисника, що пред`явлена підозра ОСОБА_9 є необгрунтованою, а докази того, що ОСОБА_9 збував психотропні речовини слідчим суддею не перевірено апеляційний суд до уваги не бере та наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для обрання та застосування певного запобіжного заходу.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на позицію, викладену у рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88, відповідно до якої, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин, колегія суддів дійшла висновку, що за таких обставин слідчий суддя, застосувавши до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, підставно не визначив розмір застави.
Наведені вище дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, а також доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання наявним ризикам.
Правових підстав для обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_9 тримання під вартою без визначення розміру застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.
Апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування судового рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційних скарг.
Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4