Справа № 520/5300/18
Провадження № 1-кп/947/220/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2022 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000810 від 08.03.2018 року у відношенні:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Кабуска, Новоаненського району, Молдова, громадянина України, молдованина, не одруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, маючи на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 року, ОСОБА_10 умисно, шляхом обману, заволодів належними ОСОБА_6 грошовими коштами на суму 3500 гривень, які остання переказала на його банківську картку ПАТ «ПУМБ»№ НОМЕР_1 ., під приводом того, що ОСОБА_10 поверне її раніше викрадений невстановленою особою мобільний телефон фірми ««Iphone6S», достовірно знаючи, що такої можливості він не має. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 умовив ОСОБА_6 переказати на банківську картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_13 ще 400 гривень, які отримав 21.02.2018 року. Отриманими грошовими коштами ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3900 гривень.

Повторно, 06.03.2018 року, ОСОБА_10 достовірно знаючи, що він не є суб`єктом підприємницької діяльності, направленої на реалізацію товарів побутового призначення, умисно, з корисних мотивів під приводом продажу кондиціонерів, шляхом обману заволодів належними ОСОБА_7 грошовими коштами на суму 8500 гривень, які останній переказав на його банківську картку ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_1 , після чого, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 8500 гривень.

Крім того, 13.03.2018 року ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно вчинив дії, спрямовані на повторне заволодіння належних ОСОБА_8 грошових коштів шляхом обману, який ОСОБА_10 реалізував за наступних обставин.

13.03.2018 року, ОСОБА_10 , під приводом повернення раніше викраденого невстановленою особою у ОСОБА_14 мобільного телефону фірми «Samsung Galaxy S8» достовірно знаючи, що такої можливості він не має,умисно, шляхом обману, повторно заволодів належними ОСОБА_8 грошовими коштами на суму 1500 гривень, які останній переказав на банківську картку ПАТ «ПУМБ»№ НОМЕР_1 ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, умовив ОСОБА_8 переказати на вказану вище банківську картку ще 3 100 гривень, що останній і зробив. Отриманими грошовими коштами ОСОБА_10 , розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4600 гривень.

За таких обставин, своїми умисними діями, з корисних мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 , вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбаченних ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України частково визнав та надав покази. Щодо першого та третього епізоду інкримінованих йому кримінальних правопорушень вину не визнав. Що стосується друго епізоду, то обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав під час судових дебатів та зазначив в останньому слові, що має намір відкшдувавати матеріальну шкоду, завдану в наслідок кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_7 .
Разом з тим, не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 , своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України не визнав, його вина підтверджується показами, допитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків, а саме:

- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , суду пояснив, що події відбувалися у грудні 2018 році: він замовив таксі, за кермом якого знаходився обвинувачений ОСОБА_10 , вони їхали приблизно 35 хвилин, по дорозі розмова зайшла за купівлю кондиціонеру, ОСОБА_10 сказав, що займається купівлеюпродажем побутової техніки та запропонував ОСОБА_7 у нього придбати кондиціонер. Наступного дня ОСОБА_10 надіслав потерпілому фото моделі для того, щоб ОСОБА_7 вибрав модель, яка йому сподобалась та після чого, ОСОБА_10 повідомив номер своєї банківської картки, на яку йому перерахував потерпілий ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 8500 гривень за кондиціонер, однак ОСОБА_10 , його не поставив. Перерахування ОСОБА_10 грошової суми в розмірі 8500 гривень, було здійснено через ПриватБанк, що підтверджується квитанцією, долученою до матеріалів кримінального провадження .

- допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 8 березня 2018 року його сестра викликала таксі та під час поїздки потрапила у ДТП внаслідок якого був загублений її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8», коли потерпілий почав пошуки телефона таксист, який був за кермом повідомив йому що у нього є людина, яка працює в органах поліції, ця людина і був ОСОБА_10 , та зможе йому допомогти знайти загублений телефон сестри. Він зустрівся з ОСОБА_10 , який дав номер картки потерпілому ОСОБА_8 , на яку потрібно було перерахувати 1500 грн, після того як потерпілим були перераховані грошові кошти, йому було повідомлено адреси де може знаходитися телефон його сестри. Пізніше ОСОБА_10 повідомив потерпілому ОСОБА_8 , що треба перерахувати ще грошові кошти в розмірі 3100 грн, він це зробив, однак ОСОБА_10 йому більше не телефонував, та на зв`язок не виходив. Потерпілий пояснив, що 4600 загальна сума грошей, яку він перерахував на картку Чеботаря. Грошові кошти потерпілий переводив через термінал «ПриватБанку» на рахунок Банку «ПУМБ» номер рахунку потерпілому задиктовував по телефону обвинувачений ОСОБА_10 . Після другого перерахування грошових коштів ОСОБА_10 обіцяв потерпілому повернути телефон.

Також потерпілий ОСОБА_8 , пояснив, що після направлення обвинувального акту в суд він з Чеботарем зустрічався один раз, він йому пропонував укласти угоду про примирення. Зустріч була в приміщенні Київського районного суду м. Одеси. Він вважає, що ОСОБА_15 займається шахрайством професійно. На пропозицію відшкодувати шкоду та укласти угоду про примирення, ОСОБА_8 погодився однак ОСОБА_10 так і не відшкодував завдані збитки.

-допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що у неї вкрали телефон її подруга розповіла про знайомого на імя ОСОБА_10 , який може допомогти у пошуках викраденого телефону. З приводу крадіжки телефону Айфон 6S, потерпіла ОСОБА_6 зверталася із заявою до полііції. Вона не знає чи порушена кримінальна справа з приводу крадіжки її телефону. Однак, подруга потерпілої сказала, що її знайомий ОСОБА_10 може допомогти знайти загублений телефон. Коли потеріла ОСОБА_6 , зателефонувала ОСОБА_10 , останній пообіцяв знайти її телефон, за умови що йому перерахують на рахунок картки грошові кошти в сумі 3500 грн. Пізніше ОСОБА_10 зателефонував та просив перерахувати на картку ще 400грн, грошові кошти потерпіла перерахувала на картку, ОСОБА_10 , який особисто повідомив потерпілій ОСОБА_16 номер картки, вона була відкрита на ім`я дівчини ОСОБА_13 . Загальна сума, яку потерпіла перерахувала на картку 3900 грн. Приблизно через тиждень вона зрозуміла, що її обманули та звернулася з заявою до поліції.Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона перерахувала грошові кошти ОСОБА_10 через термінал. Призначення платежу не зазначається в такому разі, однак після отримання грошових коштів, ОСОБА_10 зателефонував їй та підтвердив отримання. Реквізити банківської картки їй надав особисто ОСОБА_10 , яким чином, вона не пам`ятає.

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що одна клієнтка приходила до неї на процедуру манікюру, в ході розмови остання повідомила їй, що загубила телефон і її знайомий ОСОБА_18 ( ОСОБА_10 ), який працює слідчим, знайшов її загублений телефон. Інша її клієнтка ОСОБА_19 на процедурі манікюру повідомила їй, що у неї вкрали телефон. Вона запропонувала клієнтці звернутися до ОСОБА_10 , їй було відомо, що ОСОБА_19 декілька разів перераховувала грошові кошти на картку ОСОБА_10 , однак резултатів пошуку телефона не відбулося.
Крім показів потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушеннях,передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України також підтверджується сукупністю письмових доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, а саме:
-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000081 від 07.03.2018 року, відповідно до якого у громадянці ОСОБА_6 ,невстановлена особа, яка представилась як ОСОБА_18 , під приводом надання допомоги у знаходженні раніше викраденого мобільного телефону, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 3900 грн. на банківську картку, заволоділа ними, тим самим спричинила останній матеріальний збиток на зазначену сумму. Попередня правова кваліфікація ч.1 ст.190 КК України.;
-протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.03.2018 року від ОСОБА_6 , про те, що невідомою особою 15.02.2018 року було вчинено кримінальне правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 , де шахрайським шляхом особа заволоділа грошовими коштами потерпілої у суммі 3900 гривень.

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001051 від 27.03.2018 року, відповідно до якого у громадянина ОСОБА_7 ,невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами у сумі 8500 гривен, які були перерахованими на банківську картку банка « Пумб» № НОМЕР_1 , тим самим спричинила останому матеріальний збиток на зазначену сумму.
-протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.03.2018 року від ОСОБА_7 , вжити заходи щодо особи на імя ОСОБА_10 який шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами потерпілого, перераховаваними на банківську карту «ПУМБ» № НОМЕР_1 , 8500 гривень, через термінал, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Філатова,14 копія чеку №TS208674 від 06.03.2018 року долучена до матеріалів кримінального провадження.
-Заява про долучення до матеріалів кримінального провадження копії переписок ОСОБА_7 з ОСОБА_10 через мобільний телефон, додаток Viber на 12 аркушах з яких вбачається, що ОСОБА_20 вводив потерпілого в оману
-Протокол про прийняття заяви про криміналне правопорушення від 26.03.2018 року від ОСОБА_8 , вжити заходи реагування, щодо ОСОБА_10 ,який шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами переведеним на його банківську карту «ПУМБ» № НОМЕР_1 через термінал самообслуговування, розташованим за адресою: м. Одеса, вул..Івана Франко,55.
-Протокол про пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2018 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 із впевненістю вказав на особу на фото №2, що це ОСОБА_21 , що шахрайським шляхом 05.03.2018 року заволодів його грошовими коштами.

-Протоколом про тимчасовий доступ до речей та документів від 18.04.2018 року вилучених у приміщенні банку « ПУМБ» відділеня №10, документів, а саме: копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_3 на 1 аркуші та копія витягу по особовому рахунку № НОМЕР_4 від 28.03.2017 року, відповідно до якого встановлено зарахування на рахунок ОСОБА_10 грошових коштів від потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 8500 гривень.

-Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 18.04.2018 року з ПАТ КБ « Приват Банк»,були вилучені документи : копія паспорту громадянки на ім`я ОСОБА_13 на 2 аркушах,копія анкетазаяви від ОСОБА_13 на 1 аркуші, копія витягу по рахунку №884903 на 23 аркушах, друковані фото з банкомату на 14 аркушах, друкована фото ОСОБА_13 з банківською картою на 1 аркуші. Згідно яких встановлено зарахування на рахунок ОСОБА_13 грошових коштів у розмір 400 гривен та 3500 гривень від потерпілої ОСОБА_6 21.02.2018 року .

-Копії переписок потерпілого ОСОБА_8 із ОСОБА_10 через мобільний додаток Viber долучених до матеріалів кримінального провадження з яких вбачається, що ОСОБА_20 вводив потерпілого в оману неправдивою інформацією про знаходження у нього мобільного телефону, затягував час та не виконував роботу за яку були переведні йому грошові кошти.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України. Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ними злочинів, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує:за ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також думку потерпілих, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.
У відповідності до вимог ст. 374 КПК України, при ухваленні вироку суд приймає рішення по цивільному позову, який згідно зі ст.ст. 128, 129 КПК України, розглядається у кримінальному провадженні за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо правовідносини, пов`язані з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України та ЦК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3900 гривень та моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень, суд приходить до висновку що можливо частково задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 стосовно відшкодування матеріальної та моральної шкоди і вважає, що вимоги потерпілої законні та обґрунтовані, підтвердженні наявними документами, враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_10 за вес час невішкодував завдані збики потерпілій також відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно до п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 р. Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів роз`яснено судам, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями ЦК України та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001р. № 5).
Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен при вирішенні суперечок про його цивільні права і обов`язки має право на справедливий і відкритий розгляд в перебігу розумного терміну судом, встановленим законом. При цьому застосовується практика Європейського суду з прав людини в національному судочинстві, як інструмент функціонування Конвенції, яка є частиною національного законодавства.
Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення і т. ін.), враховує стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті та інші обставини.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку що можливо частково задовольнити позовні вимоги потерпіої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 6 900 гривень: матеріальну шкоду у розмірі 3900 ( три тисячі дев`ятсот ) гривен та моральну шкоду у розмірі 3 (три тисячі) гривень.
Питання про речовові докази та цивільний позов, Суд вирішує в порядку ст.ст.100 та 129 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі, строком на 1 (один) рік.;
-за ч.2 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Речові докази по кримінальному провадженню зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити та стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3900 ( три тисячі дев`ятсот ) гривен та моральну шкоду у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1