Справа № 182/1434/22
Провадження № 1-кс/0182/350/2022
У Х В А Л А
Іменем України

01.04.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 30.03.2022 за № 0000390, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, працюючого на «Новопавлівському гранітному кар`єрі» на посаді машиніста локомотива, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України ,-
за участі сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.4 ст. 296 КК України.
В обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено, що 30.03.2022 приблизно о 15:30 годині ОСОБА_5 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував в громадському місці, а саме на лавці біля будинку АДРЕСА_2 , де голосно розмовляв по мобільному телефону та висловлював свої політичні погляди. В цей час на лавку біля ОСОБА_5 присів раніше невідомий йому ОСОБА_7 та зробив зауваження з приводу висловлювання своїх політичних поглядів.

Після чого, у ОСОБА_5 , який розумів малозначність конфлікту щодо зауваження, зробленого ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.
30.03.2022 близько о 15:45 годині ОСОБА_5 направився за адресою свого мешкання, а саме кв. АДРЕСА_3 , де взяв сокиру та ніж, тобто предмети заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень та направився із ними до будинку АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 30.03.2022 близько о 16:15 годині знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в громадському місці, а саме біля будинку АДРЕСА_2 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільні небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із хуліганських мотивів, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, із мотивів явної неповаги до суспільства, із особливою зухвалістю, розуміючи, що його дії можуть призвести до спричинення тілесних ушкоджень та пошкодження майна інших громадян, демонструючи своє зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі, тримаючи в руках сокиру та ніж, які були заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, почав переслідувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 створивши реальну загрозу їх життю та здоров`ю, при цьому висловлюючись на їх адресу нецензурною лайкою.
Після чого, біля будинку АДРЕСА_2 , був затриманий працівниками ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
30.02.2022 о 17.15 годині працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Причетність ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами потерпілого, показами свідків, вилученими в ході огляду місця події речовими доказами, а саме предметом схожим на ніж та сокиру.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Враховуючи той факт, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:
?переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
?незаконно впливати на потерпілого та свідків;
?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином
виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень її прав та свобод. У зв`язку з чим існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків по справі з метою уникнення покарання за вчинений злочин, оскільки вони йому вже відомі.
Також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора, виїздом поза місто Нікополь, а враховуючи те, що строки досудового розслідування обмежені, це може суттєво вплинути на кримінальне провадження.
Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Також слідчий наголосив на тому, що ні один з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуванню від суду, так як за скоєння даного злочину в якому він підозрюється передбачається позбавлення волі строком від 3 до 7 років, у зв`язку з чим є ризик того, що останній буде намагатися уникати кримінальної відповідальності за вчинення злочину в якому він обґрунтовано підозрюється, та буде переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 3 до 7 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбачене законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченою покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що все відбувалось не так, як зазначено в обвинувальному акті, та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Адвокат підтримала клопотання підзахисного.

Заслухавши прокурора, адвоката та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
За змістом статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу,слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного,обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного,обвинуваченого; майновий стан підозрюваного,обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів,якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.
Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
У справі "Смирнов проти Росії" (п. 60) ЄСПЛ зазначив, що "ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування".
Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що не виключена можливість того, що підозрюваний, без обрання запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Однак, суд вважає, що слідчим, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів з метою застереження ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Так, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працевлаштований.
З урахуванням викладеного, суд вважає достатнім та таким, що буде відповідати встановленим обставинам справи, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Такий запобіжний захід, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до п. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме ч. 5 ст. 194 КПК.
З урахуванням викладеного, встановлених обставин справи та висновків суду, суд вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;
- цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Керуючись статтями132,176-179, 181,194,206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 30.03.2022 за № 0000390, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження ;
- цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 01.06.2022 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1