Шаргородський районний суд
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/839/22

провадження № 1-кп/152/109/22

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000069 від 19.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

інші учасники:
потерпілий ОСОБА_6

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 18 серпня 2022 року приблизно о 15 годині 20 хвилин перебуваючи на прибудинковій території багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, під час словесної суперечки з ОСОБА_6 наніс останньому один удар кулаком правої руки у ліву скроневу ділянку голови. Далі ОСОБА_6 схопив ОСОБА_3 за руку та повалив на землю, після чого ОСОБА_3 вкусив ОСОБА_6 за передню поверхню лівого плеча. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 24 від 19.08.2022 у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій скроневій ділянці, на лівій вушній раковині, в середній третині по передній поверхні лівого плеча, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

14.09.2022 на адресу Шаргородського районного суду надійшла заява від потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав заяву. Просив кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України закрити у зв`язку з відмовою від обвинувачення посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вибачився перед ним, що привело до їх примирення.

З приводу заявленого клопотання суд вислухав думку учасників підготовчого судового засідання.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, посилаючись на те, що кримінальне провадження належить до категорії проваджень у формі приватного обвинувачення, згідно з п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, і може бути закрите судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у випадку відмови потерпілого від обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд заяву потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки закриття кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 зрозуміло, що наслідком відмови потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження.

Розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_6 , з`ясувавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, а кримінальне провадження №0000069 від 19.08.2022 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 та "Боротюк проти України" від 16.12.2010, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії").

Судом встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у заподіянні ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, його дії кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 направлено до суду.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст.12 КК України, є кримінальним проступком, та згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК України відноситься до кримінальних проступків у формі приватного обвинувачення.

За правилами ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За приписами ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження…, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене та враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено підставу закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст. 369, 372, п.1 ч.1 ст.477 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2022 за №0000069 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1