Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/732/22
Провадження № 1-кс/553/116/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

18.04.2022 на розгляд Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Необхідність продовження застосованого до підозрюваного запобіжного заходу вмотивована метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000419 від 21.03.2022 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що у березні 2022 року ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно та протиправно, для власних потреб з метою захисту, придбав у невстановлених осіб наступні боєприпаси: автомат АКС 74, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з магазином до нього, у якому знаходились патрони у кількості 30 штук; автомат АКСУ 74, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; пістолет ПМ реєстраційний номер НОМЕР_3 року випуску, з магазином, в якому знаходились 8 патронів; гранати РГО, реєстраційний номер НОМЕР_4 у кількості 2 шт. Після чого ОСОБА_6 , утримуючи при собі вказані боєприпаси та вогнепальну зброю, рухаючись на автомобілі марки «Hundai Accent», державний номер НОМЕР_5 , тим самим почав зберігати при собі вказані боєприпаси та вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, до моменту її вилучення працівниками правоохоронного органу 21.03.2022.

Зазначеним діям підозрюваного надано правову кваліфікацію за ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 18.04.2022 було вирішено питання про здійснення дистанційного судового провадження у цій справі та залучено захисника для здійснення захисту підозрюваного з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

Встановити відеоконференцзв`язок зі слідчим ізолятором не вдалось та за повідомленнями ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в державній установі доступ до глобальної мережі інтернет станом на 19.04.2022 відсутній у зв`язку із пошкодженням кабельної мережі, з огляду на що проведення судових засідань в режимі відеоконференції наразі є неможливим.

Водночас, на адресу суду надійшла заява підозрюваного ОСОБА_6 , в якій останній ствердив про вручення йому копії клопотання щодо продовження запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 , який бере участь в межах кримінального провадження, звернувся на адресу суду із клопотанням, в якому повідомив, про неможливість прибуття в судове засідання, оскільки знаходиться у місті Харкові.

Залучений для розгляду клопотання захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні наголосив про неможливість проведення судового розгляду за відсутності підозрюваного та пояснив, що з дотриманням стандартів захисту, ним було з`ясовано правову позицію захисника ОСОБА_7 та підозрюваного, які прохали відмовити у задоволенні клопотання. При цьому зазначив, що за відсутності можливості конфіденційного спілкування з підозрюваним, відсутності матеріалів, які характеризують особу підозрюваного та дають можливість оцінити реальність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, він вимушений залишити клопотання на розсуд суду.

Прокурор клопотання слідчого підтримав та прохав продовжити строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу на 30 днів.

За таких обставин, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити безпосередню участь підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника під час розгляду даного клопотання не виявилось можливим. Наразі підозрюваний та його захисник, який бере участь у межах кримінального провадження, фізично знаходяться у м.Харкові, де ведуться бойові дії, при цьому судом було вирішено питання про призначення підозрюваному захисника з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

Так, ст.64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно із ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
Відповідно до ст.122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Враховуючи вищевикладене, положення ст.2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу, слідчий суддя доходить висновку, що відсутність підозрюваного не є перешкодою для розгляду питання доцільності продовження тримання його під вартою, яке вимагає невідкладного вирішення.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на тому, що копія клопотання була вручена підозрюваному завчасно, узгоджена позиція захисту та самого підозрюваного з приводу продовження запобіжного захисту доведена суду та враховується при прийнятті рішення, підозрюваному забезпечено право на захист, окрім того, учасники процесу не позбавлені права на звернення із клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж його дії та не позбавлені можливості реалізувати право на оскарження ухвали слідчого судді.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Разом із тим, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У такому випадку, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, звертаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, яке окрім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (стаття 199 КПК України).
Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділу поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000419 від 21.03.2022 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.

Слідчим СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, 22.03.2022, в порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та того ж дня слідчим, за погодженням з прокурором, повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

Постановою першого заступника керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_9 від 22.03.2022 до підозрюваного ОСОБА_6 , в порядку ст.615 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів з поміщенням до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Метою застосування запобіжного заходу зазначено наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно із внесеним клопотанням та поясненнями прокурора в судовому засіданні, ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, не зменшились. Підозрюваний може ухилитись від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі та не маючи законного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя зазначає, що вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, має враховуватись наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно наголошує, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.
Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою, то слідчий суддя вважає, що викладені слідчим у клопотанні відомості щодо не зменшення заявлених ризиків знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а отже ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливого переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення, наразі продовжують існувати та інший, більш м`який запобіжний захід, наразі є недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, на які посилається слідчий, прокурор, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує наявні в розпорядженні дані про особу підозрюваного, який не працює та не має постійного легального джерела доходу, проживає у м. Харкові, раніше не судимий, ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, його характер та суспільну небезпечність, з урахуванням запровадження в Україні воєнного стану, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі доведення його винуватості, вік, та оцінюючи встановлені обставини у сукупності та враховуючи, що вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, наразі не відпали та продовжують існувати, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, тому наявна необхідність у продовженні застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, на 30 днів, з визначення застави у розмірі 74430 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,183,194,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на тридцять днів до 18.05.2022 включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 74430 грн, яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області підозрюваним або заставодавцем.
В разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно звільнити обвинуваченого з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, слідчого; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом.
Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання підозрюваним перелічених вище обов`язків, заставу буде звернуто в дохід держави.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1