КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦЙНИЙ СУД

Провадження 11-кп/824/754/2022 Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 - ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання -ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0006556, внесеного до ЄРДР 11 травня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного, за ч. 4 ст. 185 КК України, № 0004665, внесеного до ЄРДР 27 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України, за апеляційною скаргою із змінами заступника прокурора м. Києва ОСОБА_9 , апеляційною скаргою заставодавця ОСОБА_10 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_11
захисників ОСОБА_12
ОСОБА_13
в режимі відеоконференцзв`язку ОСОБА_14
обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Каховка, Херсонської обл., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 5 червня 2007 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Генічеськогорайонного суду Херсонської області від 20 жовтня 2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 6 вересня 2013 року з Дар`ївської ВК 10 Херсонської області за відбуттям строку покарання;
- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Святошинськогорайонного суду м. Києва від 31 травня 2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2002 року за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 17листопада 2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 квітня 2005 року невідбуте покарання у вигляді позбавлення волі замінено на виправні роботи строком на 1 рік 5 місяців з відрахуванням 15% на користь держави;
- вироком Дарницького районного суду міста Києвавід 6 грудня 2005 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 4 жовтня 2013 році з Березанської ВК 95 Київської області за відбуттям строку покарання;
- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 31 березня 2015 року за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн (штраф не сплачений);
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України виконується самостійно.

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:
- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21 червня 2005 року за ч. 2 ст. 309 , 307 ч.2, ч. 2 ст. 315 , ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- вироком Дарницького районного суду міста Києва від 16 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 8 червня 2013 року вирок змінено в частині призначення покарання із його пом`якшенням на підставі ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 7 березня 2014 року;

-в ироком Дарницького районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року виконується самостійно.

На вказаний вирок заступник прокурора м. Києва ОСОБА_15 та заставодавець ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

На початку апеляційного розгляду захисником ОСОБА_14 повідомлено інформацію про те, що обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, у зв`язку з чим захисник ОСОБА_14 просила закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку зі смертю останнього.

Вислухавши думку учасників апеляційного розгляду:
- прокурора, який зазначив про те, що за вказаних обставин вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає до скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього слід закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого;
- захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтримали позицію захисника ОСОБА_14 та не заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ,
- обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали думку своїх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання.
Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу.
Тому на стадіях досудового розслідування, а також провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, коли винуватість чи невинуватість особи ще не встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, закриття кримінального провадження, у тому числі поєднане із скасуванням обвинувального вироку чи ухвали суду першої інстанції на стадії апеляційного перегляду, є цілком розумною вимогою законодавства.

На запит апеляційного суду Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану направлено копію актового запису про смерть № 417 від 19 березня 2020 року на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (ас. 194-195 зворот том 6).

З метою з`ясування питання можливої реабілітації померлого ОСОБА_8 . Київським апеляційним судом неодноразово направлявся лист ОСОБА_16 , - як особі, яка отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , з метою з`ясування інформації, чи належить остання до близьких родичів померлого обвинуваченого ОСОБА_8 , та, у разі позитивної відповіді, повідомити, чи наполягає вона на реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_8 , з направленням відповіді апеляційному суду на електронну та поштову адресу Київського апеляційного суду (ас. ас. 205, 217 том 6).

Листи Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року та від 16 липня 2021 року ОСОБА_16 отримала особисто 24 травня 2021 року (ас. 207 том 6) та 26 липня 2021 року (ас. 219 том 6), що підтверджується зворотніми повідомленнями поштового відправлення, проте, будь-якої відповіді від ОСОБА_16 станом на день апеляційного розгляду до апеляційного суду не надходило, як і не надходило заяв про продовження кримінального провадження з метою реабілітації обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_14 в судовому засіданні вказала про те, що вона з`ясовувала вказане питання, проте, будь-якої позитивної відповіді не отримала, і вказані обставини свідчать про те, що рідні ОСОБА_8 не бажають вирішувати будь-які питання реабілітації обвинуваченого.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 квітня 2021 року під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.

Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що після смерті ОСОБА_8 ні близькі родичі, ні члени його сім`ї не зверталися із заявами про розгляд кримінального провадження стосовно нього у зв`язку з необхідністю його реабілітації, апеляційні скарги в інтересах ОСОБА_8 не подавались, а тому, на переконання колегії суддів, підстави для продовження апеляційного розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_8 з метою реабілітації померлого відсутні.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 помер, від родичів обвинуваченого будь-яких заяв про реабілітацію померлого обвинуваченого не надходило, апеляційна скарга в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не подавалась, а тому з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 284, ст. 417 КПК України колегія суддів вважає, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження в частині обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,- закриттю у зв`язку з його смертю.

Керуючись ст. ст. 376, 417 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати, кримінальне провадження № 0006556, внесене до ЄРДР 11 травня 2016 року в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4