Справа №133/1321/21
ВИРОК
Іменем України
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_4 , 23.12.2020 близько 09:40 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Непедівка - Козятин в напрямку м.Козятин Хмільницького району Вінницької області в умовах ожеледиці, не додержала вимог п.2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, внаслідок чого втратила контроль над управлінням автомобілем, допустила занос автомобіля, який некерований виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де стався наїзд на дерево.
Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі. Пунктом 10.1 ПДР України водіїв зобов`язано перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а п. 12.1 ПДР України - на водіїв покладено обов`язок під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , отримала тілесні ушкодження у виді сполучної травми: закритої тупої травми живота з розривом правої долі печінки та внутрішньочеревною кровотечею, закритий перелом правої променевої кістки, відрив шилоподібного відростка правої ліктьової кістки, забитої рани підборіддя, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася та дала показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, просила суд суворо її не карати. Так, вказала, що 23.12.2020, вранці, керувала своїм автомобілем; разом з колегою поверталась з роботи; у той день випав сніг, дорога була слизькою, і її автомобіль почало заносити, він втратив керованість; уникаючи зіткнення з зустрічним транспортом, вона направила автомобіль в іншу строну, та зіткнулась з деревом; в автомобілі біла присутня ОСОБА_6 , яка отримала тілесні ушкодження; вона також отримала тілесні ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак попередньо надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності; претензій до обвинуваченої ні морального, ні матеріального характеру не має; міру покарання просить обрати на розсуд суду.
ОСОБА_4 вказала, що вона вживала заходів, щоб примиритись з потерпілою, однак результатів це не дало.
Також, у підготовчому судовому засіданні від 12.01.2022 потерпіла вказувала, що примирення між нею та ОСОБА_4 немає.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачену ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Так, ОСОБА_4 погодилась надавати суду показання, та визнала свою вину.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності її позиції. Одночасно обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, її дії кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При цьому судом досліджено висновок експерта №9, що підтверджує ступінь тілесних ушкоджень потерпілої.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується положеннями ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та слідує принципу індивідуалізації покарання.
Згідно довідки-характеристики Квартального комітету № 6 (за місцем проживання обвинуваченої), ОСОБА_4 за місцем свого проживання характеризується посередньо, скарг на неї від сусідів не надходило; згідно довідок № 42 від 02.02.2021 та №37 від 03.02.2021, на обліку в лікарів нарколога та психіатра вона не перебуває; до кримінальної відповідальності раніше не притягалась, що підтверджується вимогою про судимість від 01.02.2021.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відносяться до нетяжких злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої.
З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді виправних робіт з позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
В межах кримінального правопорушення було проведено судову автотехнічну експертизу, загальна вартість проведення якої становить 817,25 грн, тому відповідно до положень ст. 124 КПК України,з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи, що розгляд справи завершено, арешт, який було накладено на автомобіль ОСОБА_4 - «CHEVROLET AVEO LS», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2020 у справі № 133/3617/20, підлягає скасуванню.
Підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 суд не вбачає.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 369 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді виправних робіт на строк шість місяців з відрахуванням із сум її заробітку в доход держави десяти відсотків, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 817,25 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.
Арешт на автомобіль ОСОБА_4 - «CHEVROLET AVEO LS», д.н.з. НОМЕР_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.12.2020 у справі № 133/3617/20 - скасувати.
Речові докази, а саме: автомобіль «CHEVROLET AVEO LS», д.н.з. НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили повернути власникові ОСОБА_4 .
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Дата документу 06.05.2022