Ухвала
Іменем України
14 червня 2022 року

м. Київ
справа № 760/2692/20

провадження № 51-1673 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2022 року,
встановив:
За вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК) із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Також, цим вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо яких судові рішення в касаційному порядку не оскаржуються.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2022 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду щодо його підзахисного.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що захисник в апеляційному суді оскаржував вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 з підстав невідповідності призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі останнього і просив апеляційний суд змінити вказаний вирок, застосувавши до його підзахисного положення статті 75 КК.

Водночас, у своїй касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає доводів, які б стосувались його вимог апеляційної скарги про застосування до засудженого статті 75 КК.

При цьому, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2022 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3