06.07.2022 Справа № 469/829/19
1-кп/469/37/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, працездатного, працює за наймом, на утриманні батько з інвалідністю 2 групи, раніше судимого 05 грудня 2019 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на час вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 25 червня 2019 року приблизно о 03.00 год., перебуваючи на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої по вул.4 квартал, 10, корпус 2 в с.Рибаківка Березанського району Миколаївської області, умисно, з метою наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкриті двері проник до кімнати №26, де зі столу таємно викрав мобільний телефон марки Samsung GT-E1202 в корпусі білого кольору імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 вартістю 350 гривень, належний ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 350 грн.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла.
Кримінальне правопорушення є умисним, закінченим та вчиненим з корисливих мотивів.
Встановлені судом обставини підтверджені протоколом огляду місця події від 26 червня 2019 року з фототаблицею з відомостями про місце виявлення мобільного телефону та його ІМЕІ (а.с.55-56), протоколом огляду предмета від 26 червня 2019 року, яким зафіксовано ознаки оглянутого мобільного телефону (а.с.57), а також поясненням обвинуваченого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, з викладеними у обвинувальному акті обставинами повністю погодився та щиро розкаявся у вчиненому.
Обставиною, що пом"якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання, у ході судового розгляду не встановлені.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке є умисним, корисливим та відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненому, не одружений, інвалідності не має, працює за наймом, має на утриманні батька з інвалідністю 2 групи, на час вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст.89 КК України був несудимим, задовільно характеризується за місцем проживання, на "Д" обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, претензії потерпілої матеріального та морального характеру відсутні, про що надана відповідна заява.
Обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення до постановлення 05 грудня 2019 року вироку Миколаївським районним судом Миколаївської області, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та на підставі ст..75 КК України обвинувачений звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Тому остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинуваченого визнано винуватим за цим вироком, є тяжким злочином, проте вчинене майже одномоментно із кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинуваченого визнано винним вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2019 року, відповідно до якого часом вчинення кримінального правопорушення також є 03.00 год. 25 червня 2019 року, та іспитовий строк, визначений вказаним вироком, який є близьким до максимальної тривалості іспитового строку, передбаченої ч.4 ст.75 КК України, на цей час сплинув, при цьому рішень, передбачених ч.1 ст. 78 або ч.2 ст.78 КК України, судом не приймалось, а факти порушення умов іспитового строку або вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення судом не встановлені.
Суд враховує правозастосовну позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 199/1496/17 (постанова від 23 вересня 2019 року), відповідно до якої якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно з ч. 4 ст. 70 КК, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК.
При цьому слід виходити з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК не передбачено повне або часткове складання, поглинання іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК правила застосовуються лише до покарань. Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК, вмотивувавши своє рішення щодо цього.
При призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, суд, виклавши відповідні мотиви, має встановити тривалість іспитового строку (в межах визначених ст. 75 КК), з урахуванням кількості вчинених злочинів, форми вини, виду умислу чи необережності, мотивів та мети, якими керувався винуватий, стадії вчинення злочину, конструкції складу злочину (формальний, матеріальний, усічений), характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особи обвинуваченого, форми та виду співучасті, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.
Перебіг іспитового строку починається з моменту проголошення вироку.
Тому суд, з урахуванням зазначеного вище, а також наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, вчинення обвинуваченим двох умисних закінчених корисливих злочинів протягом незначного часу, та тривалого часу, що сплинув з моменту вчинення кримінального правопорушення, відсутності матеріальних та моральних претензій потерпілої до обвинуваченого, вартість викраденого майна, повне та безумовне визнання обвинуваченим своєї винуватості, наявності на його утриманні особи з інвалідністю, висновків органу пробації, викладених у досудовій доповіді, про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.ст.75, 76 КК України, вважає, що у цьому кримінальному провадженні існує можливість виправлення засудженого без відбування покарання та визначення тривалості іспитового строку у межах одного року шести місяців.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України документи, надані суду, слід зберігати у матеріалах кримінального провадження, речові докази підлягають поверненню їх володільцям.
Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані та потреба у їх застосуванні не встановлена.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання та роботи.
Мобільний телефон марки Samsung GT-E1202 в білому пластиковому корпусі, який перебуває у камері речових доказів відділення поліції № 8 МРУП ГУНП в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: