1Справа № 335/1533/22 1-кп/335/469/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 8 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 03 лютого 2022 року у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Василівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
19 червня 2006 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) із застосуванням ст. 104 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
30 травня 2007 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією майна, звільненого умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 26 днів;
18 серпня 2011 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71, 72, 81 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 05 червня 2015 р. у зв`язку із відбуттям строку покарання;
21 березня 2017 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
29 серпня 2018 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 16.01.2019 у зв`язку із відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
03.02.2022 приблизно о 13:10 год. ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прибув до будинку АДРЕСА_2 та, реалізуючи свій злочинний умисел, заліз на навіс біля під`їзду № 3, де з фасаду вказаного будинку, розуміючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, відкрито викрав кабель зв`язку ТГ 20х2х0,5 довжиною 12м, вартістю 196,80 грн., що належить ПАТ «Укртелеком». Після цього, не реагуючи на зауваження сторонніх осіб, з викраденим майном в руках покинув місце вчинення злочину. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 196,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 03.02.2022 приблизно о 13:10 год. він йшов дворами, та на одному з будинків по АДРЕСА_2 побачив телефонний кабель, який вирішив вкрасти та в подальшому здати на металобрухт. Коли він вже схопив кабель, його побачили мешканці цього будинку та зробили зауваження, на яке він не відреагував та втік. Проте, майже одразу був затриманий працівниками поліції. Під час затримання в нього було виявлено ніж та вищезазначений кабель довжиною приблизно 12 метрів. У скоєному щиро розкаявся, зазначив, що бажає стати на шлях виправлення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку. При цьому, судом було роз`яснено учасникам процесу про позбавлення їх права на оскарження даних обставин в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, спричинених наслідків кримінальним правопорушенням заподіяна матеріальна шкода потерпілому, яка не відшкодована. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів, наразі щодо нього в судах перебувають й інші кримінальні провадження за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України. ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. За сімейним станом ОСОБА_5 не одружений, на утриманні дітей та непрацездатних осіб не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу ОСОБА_5 , який неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та систематично продовжує вчиняти злочини, зокрема і тяжкі, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

На переконання суду, покарання у виді позбавлення волі, що передбачає реальне його відбування, є справедливим, співмірним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає непереконливими доводи сторони захисту про можливість застосування до ОСОБА_5 умовного покарання, оскільки раніше до нього вже двічі вироками Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2006 та від 21.03.2017 застосовувався іспитовий строк, який ним порушувався. Відтак, на переконання суду, виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства є неможливим.

Проте, враховуючи щире каяття ОСОБА_5 , бажання стати на шлях виправлення, суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , слід залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня його затримання, а саме з 03.02.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу та судово-трасологічну експертизи, висновки в яких покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів загальним розміром 1029,72 грн., суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 03 лютого 2022 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні, а саме:

судово-товарознавчої експертизи від 08 лютого 2022 р. № СЕ-19/108-22/2035-ТВ у розмірі 343 (триста сорок три) грн. 24 коп.

судово-трасологічної експертизи від 08 лютого 2022 р. № СЕ-19/108-22/2034-ТР у розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.

Речові докази:
диск DVD із відеозаписом від 03 лютого 2022 р., долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження прокурора;

фрагмент кабелю, упакований до спец.пакету № 3837605 з пояснювальними надписами та підписом експерта, переданий на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, повернути АТ «Укртелеком» за належністю;

металевий ніж, упакований до спец.пакету № 3837606 з пояснювальними надписами та підписом експерта, переданий на відповідальне зберігання до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення надіслати засудженому та видати прокурору. Інші учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1