ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/733/22 Справа № 203/1513/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000133, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розівка, Тельманівського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2022 року частково задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяця, тобто до 12 липня 2022 року включно.
Слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, однак вважав, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі чотирьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги усі характеризуючі дані про особу підозрюваного, а саме, що обвинувальний акт відносно останнього про вчинення тяжких злочинів у складі організованої групи слухається Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.
Вказує, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить усунення існуючих ризиків у виді переховування під органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на заявника та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або вчинення іншого кримінального правопорушення.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що передбачені ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.
За матеріалами, долученими до клопотання, вбачається, що 05 травня 2022 року до ЄРДР за № 0000133 внесені відомості за ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-3 КК України.
13 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, що виразилось у прийнятті пропозиції та одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наявність відповідних доказів, а саме: рапортом старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НП України від 11 травня 2022 року; протоколами допитів свідків від 05 травня 2022 року; протоколом огляду від 10 травня 2022 року; протоколом огляду помітки та вручення грошових коштів від 12 травня 2022 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доведеність заявлених у клопотанні прокурора ризиків, слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може бути мотивом та підставою для вчинення підозрюваним дій з переховування від органів досудового розслідування та суду і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків такого переховування. Окрім цього, слідчий суддя врахував, що на теперішній час у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на виявлення та фіксування всіх обставин вчиненого злочину, а також, що підозрюваний, будучи обізнаним про обставини кримінального провадження та особу свідків, а також з огляду на тяжкість покарання може впливати на останніх з метою зміни ним своїх свідчень.
В той же час, поряд із наведеними вище ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, слідчий суддя також врахував особу підозрюваного, зокрема його вік, що останній раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно та дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.
Доводи прокурора стосовно наявності в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , в даному випадку не є обґрунтованими, оскільки згадуваний прокурором обвинувальний акт не стосується розглядуваного кримінального провадження, а тому не може впливати на обґрунтованість підозри або наявність чи відсутність ризиків у даному кримінальному провадженні, а отже, і не є підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш суворого запобіжного заходу.
Таким чином, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
З урахуванням вищевказаних обставин, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі.
Запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000133, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_11