Справа № 639/2991/22
Провадження №1-кп/639/360/22
ВИРОК
ІМЕНЕМУКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2022 за №0000578, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, який раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 13.08.2022, не маючи передбаченого законом дозволу вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями проти громадської безпеки, та, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання бойових припасів, з метою подальшого її зберігання, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановленому місці та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин у особи чоловічої статі, особистість якої процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, 2 ручні осколкові гранати Ф-1 та корпус ручної осколкової гранати РГД-5.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для незаконного придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу у сфері незаконного поводження з бойовими припасами, бажаючи, та, прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаним ним бойових припасів без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (зі змінами), без передбаченого п. 2. п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 № 576 (зі змінами), п. 2.1 ««Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (зі змінами), дозволу в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (зі змінами), усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, перевіз їх до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,. та розпочав їх незаконно зберігати на протязі тривалого періоду часу до 13.08.2022.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для незаконного зберігання ним бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Протиправні злочинні дії ОСОБА_4 були припинені 13.08.2022 на законних підставах, слідчим СВ відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, який на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова в період часу з 06 години 30 хвилин до 08 годину 45 хвилин, провів обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено 2 ручні осколкові гранати Ф-1 та корпус ручної осколкової гранати РГД-5.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/121-22/10752-ВТХ від 09.09.2022 предмети надані на дослідження є :

-двома корпусами ручних осколкових гранат Ф-1 промислового способу виготовлення. В окремому стані до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відносяться;

-двома уніфікованими запалами до ручних гранат модернізованими УЗРГМ-2 промислового способу виготовлення. Являються вибуховими пристроями, не призначеними для ураження живої сили і до категорії боєприпасів не належать;

-корпусом ручної гранати осколкової гранати РГД-5 промислового способу виготовлення. В окремому стані до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів) не відноситься;

У своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпус гранати Ф-1 або РГД-5 з уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 утворюють ручну гранату Ф-1 або РГД-5, яка відноситься до категорії бойових припасів.

06.10.2022 між прокурором ОСОБА_3 , який згідно ізстаттею 37 КПК Українимає повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000578, та ОСОБА_6 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості у приміщенні Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова, за адресою: м. Харків, вул. Конєва, буд. 20.

Із змісту даної угоди встановлено, ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, щиро розкаявся, сприяв проведенню досудового розслідування, беззастережно визнає обвинувачення в обсязі обставин, що викладені у повідомленні про підозру та обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме того, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, відсутність тяжких наслідків та сприяння проведенню досудового розслідування, з урахуванням вказаних обставин, погоджуються застосувати положення ст. 75 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставіст.75 КК України, з покладенням визначених обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимогст.473 КПК Українита наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити цю угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданніпідтримав думку підзахисного, та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогамКПК та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим є правильною за ч. 1 ст. 263 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогамст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє його права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст.473,474 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим у присутності його захисника та прокурором, визначена із застосуванням положень ст. 75 КК України, за наявності до того законних підстав, а тому не суперечить інтересам суспільства.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, одружений, має на утримання двох малолітніх дітей, характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні та свідчать про можливість застосування положень ст. 75 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.09.2022 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на 2 місяці, тобто до 28 листопада 2022 року включно з покладанням на ОСОБА_4 наступних обов`язків: заборонити залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 до 07:00 год.; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;не відлучатися з населеного пункту, де він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, а також те, що з моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини та ризики, які стали підставою для його обрання, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22:00 год. до 07:00 год. за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-376, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 жовтня 2022 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000578 від 09.08.2022за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладанням на обвинуваченого наступних обов`язків:
-не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 до 07:00 год.;
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, де він зареєстрований та проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
Вирок у частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого. Контроль за виконанням покласти на прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судові витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/121 -22/10752-ВТХ від 09.09.2022 в розмірі 3775 грн. 60 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

два корпуса ручних осколкових гранат Ф-1, два уніфікованих запала до ручних гранат УЗРГМ-2, корпус ручної гранати осколкової гранати РГД-5 промислового способу виготовлення знищити.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1