Справа № 203/3256/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2022 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000221, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000221.
Перевіривши доводи клопотання та дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено та вбачається з долучених до нього матеріалів, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000221, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.07.2022 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди співробітником правоохоронного органу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника відділення поліції начальник слідчого відділення ВП №10 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимагає та має намір отримати неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за не притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №9000123 від 24.06.2022 року, за ч.1 ст.307 КК України.
До злочинної схеми ОСОБА_4 залучено адвоката ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво №273 від 05.11.2007 року, який будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із єдиним умислом на вимагання та отримання неправомірної вигоди, погодився виступити посередником, отримати від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №9000123.
13.09.2022 року прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 біля приміщення ВП №10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м.Зеленодольськ, вул.Енерегетична,15а, було проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Mazda-2», державний номер НОМЕР_1 , в ході якого у вказаному автомобілі в бардачку було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 100 доларів США з номером КВ51240188М та 1400 грн. купюрами по 200 грн. з наступними номерами: УТ1971645, ТЕ3150991, ПЕ0393021, УЙ6067655, УС4251886, ПБ1315654, УИ9034768.
Посилаючись на те, що вилучені грошові кошти відповідно до ст.98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. з метою забезпечення їх збереження, прокурор просив накласти арешт на останні.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).
В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч.ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає клопотання прокурора обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки вилучені під час проведеного обшуку грошові кошти можуть бути безпосереднім предметом вчиненого кримінального правопорушення, тобто грошовими коштами, отриманими в якості неправомірної вигоди.
В зв`язку з цим, з метою збереження вилучених грошових коштів, як речових доказів, запобіганню їх приховуванню, а також забезпеченню проведенню необхідних слідчих та процесуальних дій, слід накласти арешт на вилучені під час обшуку грошові кошти, із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування останніми.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131,132,167-173,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000221 задовольнити.
Накласти арешт на вилучені 13 вересня 2022 року під час обшуку автомобіля марки «Mazda-2», державний номер НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 100 доларів США з номером КВ51240188М та 1400 грн. купюрами по 200 грн. з наступними номерами: УТ1971645, ТЕ3150991, ПЕ0393021, УЙ6067655, УС4251886, ПБ1315654, УИ9034768, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування останніми.
Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1