Справа № 495/7906/22
№ провадження 1-кс/495/2062/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
08.10.2022 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001185 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
06 жовтня 2022 року приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_4 перебував разом із ОСОБА_7 та невстановленою особою в громадському місці, а саме в приміщенні магазину-супермаркету «Сонячний», який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Сонячна 6, при цьому у ОСОБА_4 був при собі заздалегідь заготовлений предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень схожий на обріз гладкоствольної рушниці, який він носив при собі у сумці-рюкзаку, про що чітко був обізнаний ОСОБА_7 , оскільки перебуваючи разом вони могли використовувати зазначену зброю для вчинення противоправних дій пов`язаних із грубим порушенням громадського порядку.
Так, ОСОБА_7 разом із невстановленою особою помітили у магазині громадянина ОСОБА_8 та використовуючи малозначний привід, демонструючи свою неповагу до існуючих у суспільстві правил поведінки, діючи з особливою зухвалістю, умисно безпричинно, з мотивів явної неповаги до інших осіб, почали образливо висловлюватися відносно потерпілого ОСОБА_8 та хапати за корпус тулуба, після чого вимагали останнього вийти на вулицю для того щоб нанести йому тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на грубе порушення громадського порядку, діючи з особливою зухвалістю, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 разом з невстановленою особою, примусили потерпілого ОСОБА_8 вийти на вулицю, знаючи, що біля магазину їх очікує ОСОБА_4 .
В громадському місці, біля виходу з вказаного магазину, їх очікував ОСОБА_4 з сумкою-рюкзаком, всередині якого знаходився заздалегідь заготовлений предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 продовжили нецензурною лайкою виражатися в бік потерпілого ОСОБА_8 , демонструючи неповагу до встановлених в суспільстві правил поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, при цьому ОСОБА_7 наніс два удари кулаком в область голови потерпілого ОСОБА_8 .
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що у сумці-рюкзаку ОСОБА_4 знаходиться заздалегідь заготовлений предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень схожий на обріз гладкоствольної рушниці, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, діючи з особливою зухвалістю, самостійно дістав вищевказаний предмет із сумки-рюкзака та передбачаючи шкідливі наслідки своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень схожого на обріз гладкоствольної рушниці, почав демонстративно погрожувати потерпілому ОСОБА_8 , при цьому принижувати його честь та гідність.
В цей час ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний противоправних характер своїх дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонструючи явну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наніс удар кулаком в область голови потерпілого, а в подальшому дістав заздалегідь заготовлений предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень схожий на палицю, який носив при собі, та почав демонстративно погрожувати потерпілому ОСОБА_8 .
Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, з мотивів нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, націлив заздалегідь заготовлений предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень схожий на обріз гладкоствольної рушниці на потерпілого ОСОБА_8 , та здійснив постріл в область його ніг, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді рваної рани нижньої третини правої гомілки.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину.
07 жовтня 2022 року ОСОБА_4 на підставі ст.208 КПК України о 03 годині 45 хвилин було затримано (час фактичного затримання 03 година 30 хвилин 07 жовтня 2022 року). 07 жовтня 2022 року, на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .
Приймаючи до уваги, те що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а також те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, та враховуючи також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він офіційно не працює, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів на підставі чого слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
2 Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначили, що особа дії підозрюваного кваліфіковані невірно, відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_4 перебуваючи на вулиці не здійснював пострілів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, зазначені у клопотанні ризики є формальними, не обґрунтовані належним чином.
3 - Мотивація суду.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин

кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0001185 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Білгород-Дністровський Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру вчиненні хуліганства, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.10.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2022 відповідно до яких потерпілий ОСОБА_8 впізнав за фотокарткою особу №1 (згідно з довідкою про анкетні відомо мості осіб, фотознімки яких пред`являлись для впізнання ОСОБА_4 ) а також особу №2 (згідно з довідкою про анкетні відомо мості осіб, фотознімки яких пред`являлись для впізнання ОСОБА_7 ) та іншими зібраними по справі документами.
Слід зазначити, що в ході судового засідання адвокатом було наголошено, що дії підозрюваного невірно кваліфіковані за ч.4 ст.296, оскільки ОСОБА_4 пострілів не здійснював, активні дії виразились у нанесенні тілесних ушкоджень, які невірно визначати як хуліганство, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Однак, не погоджуючись з викладеним слідчий суддя зазначає, що згідно з матеріалами клопотання особа вчинила дії, направлені на попереднє заготовлення предмету, яке використовувалось для нанесення тілесних ушкоджень.
Заперечення сторони захисту щодо змісту повідомлення про підозру, зводяться до тверджень про недоведеність наявності у фактичних діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Щодо вказаних аргументів сторони захисту слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.
Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.296 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 може:
1 - переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, що свідчить про його зневажливе відношення до охоронюваних законом прав та свобод громадян, та суспільства в цілому.
При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.
Окрім того, Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого продовжено відповідними Указами Президента України. Вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 щодо оцінки ризиків, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, рекомендовано як відповідний ризик ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
Таким чином, встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки заздалегідь заготовлені предмети пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, які використовувалися підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на теперішній час не знайдені.
3 - незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки досудове розслідування розпочато 06.10.2022 та проведено лише першочергові слідчі дії, слідством продовжується пошуки та допити очевидців злочину.
При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
4 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працює, не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зав`язків, підтримує стосунки з раніше судимими особами тощо.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зважаючи на наявність ризику переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності слідчий суддя вважає, що до підозрюваної особи слід застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.
На думку органа досудового розслідування обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.
Прокурором зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Під час обрання запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Посилання сторони захисту на позитивну факт здобуття особою професійно-технічної освіти з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені у судовому засіданні ризики до маловірогідності чи до їх виключення на цьому етапі досудового провадження.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є достатніми та відповідними.
Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання.
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2600 гривень.
Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
При визначенні ОСОБА_4 розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain).
Враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та пов`язану з цим можливість переховуватися від суду, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити та визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0001185 від 07 жовтня 2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто до 05.12.2022 включно.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 07.10.2022 року.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 08.10.2022 складає 208 000,00 (двісті вісім тисяч) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області;
- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора,який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення;
- здати на зберігання слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1