Справа № 686/8034/22
Провадження № 1-кс/686/3533/22
УХВАЛА

17 травня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої службової особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 13.04.2022 р. ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку звернувся із заявою до ТУ ДБР, розташованому у м.Хмельницькому, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, старшою слідчою відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 та рядом невстановлених осіб (зокрема, представників заявника в межах кримінального провадження), однак відомості за його заявою до ЄРДР внесені не були, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані. У скарзі просив зобов`язати відповідальних службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 від 13.04.2022 р. та розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства щодо фактів, викладених у заяві.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені у скарзі.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали розгляду звернення, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів розгляду звернення №Ч-256-ВС від 18.04.2022 р. вбачається, що 18.04. 2022 р. до ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_4 , датована 13.04.2021 р., про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки він вбачає в діях старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 та невстановлених осіб (зокрема, представників заявника в межах кримінального провадження) ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб) та ч. 1 ст. 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу). Зокрема, ОСОБА_4 у вказаній заяві зазначав, що зазначені слідчий та прокурор, в діях яких заявник вбачає відсутність достатньої кваліфікації та компетенції для належного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке розслідується понад рік, не мають повноважень на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000171, яке розслідується за ч.1 ст.366 КК України (в ред. станом на 18.04.2018 р.), оскільки досудове розслідування у вказаному провадженні повинно здійснюватись у формі дізнання, натомість воно здійснюється у формі слідства. Крім того, не дивлячись на те, що ОСОБА_4 добровільно було надано документи, про які йшлось в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 23.07.2021 р., слідчий ОСОБА_5 двічі після цього зверталась до слідчого судді із клопотаннями, які погоджував прокурор ОСОБА_6 , про тимчасовий доступ до оригіналів документів, які вже й так були у слідчого, внаслідок чого було постановлено дві ухвали слідчого судді від 11.10.2021 р. та від 14.02.2022 р. Слідчим ОСОБА_5 не було взято до уваги письмові докази того, що ОСОБА_4 не є власником нежитлового приміщення, яке є трансформаторною підстанцією у будинку АДРЕСА_1 , та про яке було зазначено у повідомленні про скоєння кримінального правопорушення, поданого від імені ОСББ «Подільський», особами які не мають відповідних повноважень, та надалі слідчий продовжує «сліпо» довіряти усним припущенням тих осіб, що називають себе представниками ОСББ «Подільський». Такі дії слідчого викликають у ОСОБА_4 сумнів у істинності мотивів досудового розслідування в межах КП№ 0000171, а також викликають обґрунтовані підозри, що слідчий, таким чином, зловживаючи своїм службовим становищем, ввійшовши у змову з прокурором та з іншим невстановленим особами (зокрема, представниками заявника в межах кримінального провадження), переслідуючи корисливі та злочинні наміри, з метою заволодіння майном ОСОБА_4 , шляхом вилучення у нього і знищення (нібито на законних підставах шляхом проведення почеркознавчих експертиз) оригіналів усіх правовстановлюючих документів на підтвердження його права власності на нежитлове приміщення, при цьому, незрозумілою є необхідність проведення почеркознавчої експертизи по ряду документів, зокрема: технічного паспорта, банківських квитанцій тощо. Тому ОСОБА_4 просив внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до наявного у вказаних матеріалах листа №Ч-256-ВС/14-01-01-22 від 29.04.2022 р., адресованого ОСОБА_4 , за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ТУ ДБР у м.Хмельницькому, - було перевірено факти, викладені у заяві ОСОБА_4 від 13.04.2022 р., однак об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення старшим слідчим ВРЗСГСД СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та прокурором Окружної прокуратури м.Хмельницького ОСОБА_6 кримінального правопорушення встановлено не було, в зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою ОСОБА_4 внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_4 про вчинення слідчим ОСОБА_5 , прокурором ОСОБА_6 та невстановленими особами кримінальних правопорушень, не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації їх дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Аргументи ОСОБА_4 про можливе вчинення старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 злочинів ґрунтуються на суб`єктивній незгоді ОСОБА_4 із порядком, обсягом проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 та здійснених в його ході процесуальних дій. Разом з тим, згідно з вимогами ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. І процесуальна діяльність слідчого та прокурора в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження процесуальних дій та рішень слідчого, прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої службової особи ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя