_________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8526/22
Провадження № 1-кс/947/3645/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.05.2022 року

слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000173 від 30.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000173 від 30.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, встановлено, що 29.04.2022 року приблизно о 20 год. 15 хв. під час несення служби на ротному опорному пункті першого патрульного батальйону в/ч НОМЕР_1 НГУ поблизу АДРЕСА_1 сержант ОСОБА_5 здійснював розряджання автомату АКС-74 № НОМЕР_2 , під час розряджання якого останній допустив постріл, внаслідок якого завдав вогнепальне поранення правої ноги солдата ОСОБА_6 , попередній діагноз наскрізне поранення.
20.04.2022 року о 22:30 годині старшим слідчим другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. МиколаєвіОСОБА_3 в присутності двох понятих було проведено огляд місця події на ротному опорному пункті першого патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено, поміщено у відповідні сейф-пакети та вилучено: кулю калібру 5,45; гільзу від кулі того ж калібру; автомат АКС-74 № НОМЕР_2 ; магазин до автомату та 29 патронів калібру 5.45. Вказані речі являються речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова. У зв`язку з викладеним сторона обвинувачення вважає, що виникла необхідність в накладенні арешту на: кулю калібру 5,45; гільзу від кулі того ж калібру; автомат АКС-74 № НОМЕР_2 ; магазин до автомату та 29 патронів калібру 5.45, що упаковані у відповідні сейф-пакети для подальшого проведення експертних досліджень.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000173 від 30.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені: кулю калібру 5,45; гільзу від кулі того ж калібру; автомат АКС-74 № НОМЕР_2 ; магазин до автомату та 29 патронів калібру 5.45, можуть бути предметом кримінального правопорушення, містити на собі його сліди, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 30.04.2022 року, відповідно до якої вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000173 від 30.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України задовольнити.

Накласти арешт на: кулю калібру 5,45; гільзу від кулі того ж калібру; автомат АКС-74 № НОМЕР_2 ; магазин до автомату та 29 патронів калібру 5.45, що було упаковано у відповідні сейф-пакети.

Виконання ухвали покласти на слідчого другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1