Справа № 308/5127/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000458 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою (зі слів закінчив 1-ий клас), неодруженого, який має на утриманні дітей 2012 та 2015 р.н. (зі слів), офіційно непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

Слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000458 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, згідно якого просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000458 від 22 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Так, 19.04.2022 близько 11 години 46 хвилин, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи в магазині «Vodafone», який розташований за адресою: м.Ужгород, вул. Корятовича, 8/1, з полиці повторно таємно викрав смарт-годинник, марки «ОРРО Watch Free Black», вартість якого становить 2249,17 грн. (дві тисячі двісті сорок дев`ять гривень сімнадцять копійок), після чого разом із викраденим покинув місце скоєння злочину, чим спричинив ТОВ «ВФ Ритейл» матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

У клопотанні зазначається, що 29.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий посилається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованому ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.04.2022, протоколом допиту представника потерпілого від 26.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 26.04.2022, протоколом впізнання від 26.04.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження з місця події.

Сторона обвинувачення посилається на те, що враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. У ході проведення досудового розслідування осіб які поручилися б за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладеного на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Крім того, враховуючи те, що майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 залишається незадовільним, слідчий зазначає, що відносно нього не представляється можливим обрати запобіжний захід у вигляді застави, та враховуючи, термін покарання за вчинений ним тяжкого злочину, ОСОБА_4 розуміючи невідворотність покарання може зникнути від слідства і суду, у зв`язку із чим не надається можливим застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі наведеного орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави не будуть дотримані підозрюваним та не будуть являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначається, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

-переховуватися від органу досудового слідства, слідства, зокрема це підтверджується тим. що усвідомлюючи невідворотність покарання, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватися з свідками, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження, крім того один зі свідків є його родичем;

-може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не з`являючись до органів досудового розслідування та/або суду і цим затягуючи розумні строки досудового розслідування або судового слідства;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену судимість.

Також, є особою молодого віку, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою, відсутність постійного місця проживання, офіційно ніде не працює, дітей, та осіб похилого віку на утримання не має.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те що скоєне ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи вчинення злочину у період воєнного стану, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень, а також з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень, та враховуючи те, що підстав для застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків, сторона обвинувачення просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання докази. Послався на те, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що один із свідків є родичем підозрюваного. Просив врахувати, що ОСОБА_4 ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, підозрюваний раніше судимий, не сплатив штраф призначений вироком суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що вчинив крадіжку, через те, що йому були потрібні кошти на ліки дітям. Свою вину у вчиненому визнає, розкаюється, зазначив, що буде працювати та такого більше не повториться.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив обрати більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту. Вважає, що ризики не обґрунтовані, оскільки підозрюваний не може впливати на свідків, так як вони вже допитані. Вказав, що підозрюваний знайшов тимчасовий підробіток, хоче відшкодувати завдану ним шкоду. Просив врахувати, що підозрюваний має двох дітей, однак документи на підтвердження вказаного було втраченого, та на даний час підозрюваний проживає в АДРЕСА_3 .

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000458 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Із долученого до матеріалів клопотання витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000458 здійснюється за фактом крадіжки смартгодинника з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул.Корятовича, 8/1.

28 квітня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4); до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (пункт 5).
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 21.04.2022 року; протокол огляду місця події, а саме приміщення магазину «Водафон» за адресою: АДРЕСА_4 , від 21.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 26.04.2022 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 26.04.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 26.04.2022 року; Акт інвентаризації ТМЦ від 21 квітня 2022 року, згідно якого вартість годинника «ОРРО Watch Free Black» становить 2 999,00 грн.; протокол відеозапису огляду від 26.04.2022 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що вказаний ризик відсутній у зв`язку із тим, що органом досудового розслідування уже було допитано усіх свідків, так як свідки були допитані слідчим, стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування, та такі не були допитані безпосередньо судом в судовому засіданні.
Крім цього, однин із свідків, а саме ОСОБА_8 , є братом підозрюваного.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній раніше потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів, є раніше судимим за вчинення корисливого злочину, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу та засобів до існування.
Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним вказаний в клопотанні ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, злочини вчинено умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану в Україні, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що останній відповідно до Довідки переселенця за вих.№79 від 25.04.2022 року, виданої головою «Об`єднання ромів Ужгорода» ОСОБА_10 , є переселенцем з міста Харків та фактично тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є особою молодого віку, згідно листа від 26.04.2022 року за №376 по медичну допомогу в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не звертався.
У судовому засіданні стороною захисту було зазначено, що підозрюваний має двох дітей, разом з тим жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини надано не було, проте із долучених до матеріалів клопотання копій вироків вбачається, що у таких зазначено про перебування на утриманні ОСОБА_4 двох малолітніх дітей.
Також захисник посилався на те, що насправді ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , проте вказана обставина не підтверджена жодними доказами.
Із долучених до клопотання стороною обвинувачення матеріалів вбачається, що вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 03.07.2017 у справі №523/7946/17 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання: за ч.1 ст. 185 КК України, у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт; за ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік. Ухвалою від 02.08.2018 року ОСОБА_4 було звільнено від призначено покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Вироком Печерського районного суду м.Києва від 25.11.2020 року справа №757/38096/20-к ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2021 року справа №175/3816/20 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та піддано кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Постановлено вирок Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України виконувати самостійно.
Сторона захисту посилалася на те, що підозрюваний раніше не судимий, так як ним було частково сплачено штраф. Вказана обставина заперечувалась прокурором. Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 оплатив штраф за вироком Печерського районного суду м.Києва від 25.11.2020 року та відбув вказане покарання, в ході розгляду клопотання здобуто не було.
Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 року складає 2 481 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м.Ужгород Закарпатської області), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 27 червня 2022 року (включно).
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м.Ужгород Закарпатської області), без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 27 червня 2022 року (включно).
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1