Справа №522/4600/22
Провадження №1-кс/522/2421/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає в невнесені відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, подану в порядку ст. 303 КПК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає в невнесені відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, на підставі його заяви, зареєстрованої в ЖЄО за №4691 від 06.04.2022 року.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на наступне.
06 квітня 2022 року ОСОБА_3 подав заяву до ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.163 КК України, однак до наступного часу відомостей про внесення зазначених відомостей до ЄРДР скаржником не отримано.
Вказану бездіяльність ОСОБА_3 вважає протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати посадових осіб внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину.
ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, скаргу підтримав у повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.
Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасник кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що 06 квітня 2022 року ОСОБА_3 подав заяву до ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.163 КК України, утім до наступного часу відповіді про внесення зазначених відомостей до ЄРДР скаржником не отримано.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).
Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.
Разом з тим, вказаних даних у скарзі та заяві про вчинення злочину недостатньо для ствердження, що вчинені злочини, передбачені ч.1 ст.129, ч.1 ст.163 КК України. Більш конкретних даних заява ОСОБА_3 про злочин не містить.
Наведені у скарзі дані про вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.163 КК України, не місять фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
Виходячи із наданих до скарги доказів, на даний час, слідчий суддя приходить до висновку, що ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо противоправних дій, надані докази не можуть бути визнані електронними документами в розумінні ч.3,5 ст. 99 КПК України, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.
Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.
Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати заяву ОСОБА_4 повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення.
Відтак, підстави для внесення відомостей за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчий суддя вважає, що така поведінка заявника є проявом зловживання процесуальними правами, і тому суперечить цілі права на звернення із повідомленням про вчинення злочину, передбачених ст.ст.60, 214 КПК України, тому її скарга на бездіяльність не підлягає задоволенню з наведених підстав.
Враховуючи вищевикладене, повноваження органу досудового розслідування в межах своєї компетенції та підслідності, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 214-216, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає в невнесені відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, подану в порядку ст. 303 КПК України відмовити в повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1