Провадження № 1-кп/201/260/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001501 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянка України, з середньою освітою, вдова, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

-07.09.2021Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. ст. 289, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 09.12.2021 ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок скасовано змінено, на підставі ст. 49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності в частині засудження за ч.1 ст.289 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і в цій частині провадження закрити; виключити посилання суду на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України, в іншій частині вироку залишити без змін;

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисники ОСОБА_7

ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 30 липня 2020 року близько о 22-00 годині прийшли до кафе «Сімпозіум», що по вул. Набережній Перемоги, б.82 Б м. Дніпро, що належить ОСОБА_9 , де з дозволу останнього стали проживати в його підсобному приміщенні та допомагати останньому по господарству у закладі.

01.08.2020 у вечірній час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на викрадення майна з кафе «Сімпозіум», що по вул. Набережній Перемоги, б. 82 Б м. Дніпро та остання запропонувала ОСОБА_4 викрасти майно, що належить ОСОБА_9 . На дану пропозицію ОСОБА_4 погодився, вступивши тим самим в попередню злочинну змову із ОСОБА_3 направлену на таємне викрадення майна у групі осіб, що належить ОСОБА_9 з метою в подальшому розпорядитись ним на власний розсуд.

01.08.2020 близько о 21-00 годині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна у групі осіб, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрали з кафе «Сімпозіум», що по вул. Набережній Перемоги, б.82Б м. Дніпро болгарку «Stаrt Pro SAG-1290» вартістю 628,64 грн., мінімойку марки «Karcher K4» вартістю 5841 грн., телевізор марки «Samsung» Smart TV 5 series 5200 вартістю 6100 грн., мобільний телефон «Samsung Galaxy» модель J5 (2017)/ НОМЕР_1 чорного кольору вартістю 2500 грн., кавоварка крапельна марки «Braun» модель «3120 WH» вартістю 1199,20 грн., що належить ОСОБА_9 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 спричинили ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 16 268, 84 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, ОСОБА_3 30.09.2020 приблизно о 04-0 год. проходила повз зупинки громадського транспорту «Підстанція», що по пр. Гагаріна м. Дніпро, де на зупинці зустріла раніше невідомого їй ОСОБА_10 . В ході розмови ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_3 прослідував по пр. Гагаріна м. Дніпро, де проходячи повз торгівельний павільйон «Шаурма», що по вул. Марії Кюрі, 5 м. Дніпро, ОСОБА_10 вирішив залишити власний мобільний телефон марки «ТECNO» «Spark 4» imei НОМЕР_2 у середині павільйону для підзарядження.
У подальшому, з дозволу продавця зазначеного магазину ОСОБА_10 підключив до зарядного пристрою свій мобільний телефон марки «ТECNO» «Spark 4» imei НОМЕР_2 та спільно з ОСОБА_3 відійшли від торгівельного павільйону «Шаурма» для подальшої бесіди та очікування підзаряду телефону.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення майна мобільного телефону, що належить ОСОБА_10 .
Так ОСОБА_3 30.09.2020 приблизно л 04-35 год. реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення вказаного телефону та звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що власник телефону ОСОБА_10 залишив поза увагою своє майно мобільний телефон та переконавшись, що за її діями ОСОБА_10 не спостерігає та для ОСОБА_10 вони є таємними, підійшла до торгівельного павільйону «Шаурма», шо по вул. Марії Кюрі, б.5 м. Дніпро, де попрохала у продавця зняти з зарядки мобільний телефон марки «ТECNO» «Spark 4» imei НОМЕР_2 та надати їй, тим самим викрала вказаний мобільний телефон, який належить ОСОБА_10 , якого останній попередньо залишив у павільйоні.
Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим мобільним телефоном «ТECNO» «Spark 4» imei НОМЕР_2 з місця скоєння злочину зникла та розпорядилася ним на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнала у повному обсязі, надала показання, як підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі, надав показання, як підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачені, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) події кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України, а також про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно по ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до нетяжкого злочину, характер та ступінь участі у вчиненні злочину, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкцією статті, в якій обвинувачена визнається винуватою, не зможуть забезпечити її виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченої від відбування основного покарання з випробовуванням, суд враховує вищеописані обставини і приходить до висновку, що відбуваючи покарання реально відбудеться асоціалізація останньої, що призведе не до її виправлення, а до поглиблення тих проблем вїї поведінці, які існують наразі. В той час як звільнення від відбуття покарання під умовою належної поведінки з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, з великою вірогідністю забезпечить його виправлення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до нетяжкого злочину, характер та ступінь участі у вчиненні злочину, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_11 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкцією статті, в якій обвинувачений визнається винуватим, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_11 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як даних про наявність пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості злочину не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_11 засуджено вироком 2021 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.09.2021 за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням з іспитовим строком два роки, суд вважає за можливе визначити покарання із застуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України згідно правового висновку викладеного у постанові від 23 вересня 2019 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі № 199/1496/17, а саме, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробовуванням.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.09.2021, визначивши до відбуття п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

-3 диска CD-R зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на користь держави при залученні експертів при проведенні судової товарознавчої експертизи № 3370 від 08.10.2020 у розмірі 150 грн. та при проведенні судової товарознавчої експертизи № 2865 від 27.08.2020 у розмірі 115 грн .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави при залученні експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 2865 від 27.08.2020 у розмірі 115 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.
Вирок підлягає негайному врученню прокурору і обвинуваченому.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1