Справа №195/1221/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2022 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду у судовому засідання в приміщенні суду в с-щі Томаківка в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000057 від 03 липня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, Україна, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
03.06.2022 року приблизно об 11 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де проживає раніше йому відомий ОСОБА_4 .

Під час спілкування з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з`ясував, що у того на праві приватної власності в господарстві є велосипед марки Україна, в справному стані, бувший у використанні, після чого у нього виник кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном вказаним велосипедом шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 в цей же день, тобто 03.06.2022 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, знаходячись поблизу місця проживання раніше йому відомого ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , та використовуючи довірчі, дружні стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи на меті повернути потерпілому належне йому майно, зловживаючи його довірою, звернувся до ОСОБА_4 з проханням передати йому для тимчасового користування велосипед марки Україна, на що останній, будучи помилково впевнений у сумлінності дій ОСОБА_3 , дав свою згоду і добровільно передав належний йому вказаний велосипед.

Отримавши вказаний велосипед, ОСОБА_3 , продовжуючи зловживати довірою потерпілого, зобов`язався повернути його, після чого викотив велосипед з двору на вулицю та з місця вчинення кримінального проступку зник, в подальшому реалізував викрадене майно, виручені кошти витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_3 , зловживаючи довірою, ввів в оману ОСОБА_4 , який добровільно передав йому велосипед, при цьому ОСОБА_3 , повертати велосипед не збирався.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-22/20994-ТВ від 21.07.2022 року, ринкова вартість велосипеду марки «Україна» на момент вчинення проступку становить 1633,33 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 , незаконно заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд

Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Згідно із заявою ОСОБА_3 від 26 липня 2022 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 також склав заяву від 26 липня 2022 року, в якій зазначив, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставин.
Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0000057 від 03.07.2022 року, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Кримінальними діями потерпілому ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода на суму 1633,33 грн., яку в ході досудового розслідування відшкодовано у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, неодружений.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті. Крім того, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлено.
Суд вважає необхідним стягнути судові витрати по справі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- велосипед моделі Україна - залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

01.08.2022