Справа № 192/922/22
Провадження № 1-в/192/155/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відео конференції клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку його попереднього ув`язнення з 18 лютого 2019 року по 19 травня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 просив його клопотання задовольнити. Захисник клопотання підтримав.

Представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» у судове засідання не з`явився. Повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином. Надав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що підстави для задоволення клопотання відсутні..
Суд, заслухавши прокурора, засудженого та захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали вважає, що останнє не підлягає задоволенню з таких підстав.

З довідки адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України з`ясовано, що ОСОБА_3 був затриманий 18 лютого 2019 року, а 19 лютого 2019 року був поміщений до Державної установи «Криворізька УВП № 3» та 16 липня 2020 року прибув до Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі і на підставі ст.ст. 75,76 КК Україні звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року вказаний вирок суду першої інстанції був змінений в частині призначеного покарання та ОСОБА_3 було призначено покарання у виді позбавлення волі строк на 3 роки 3 місяці і на підставі ст.ст. 75,76 КК Україні звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке призначене ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року. Ухвала набрала законної сили 19 січня 2019 року та ОСОБА_3 був затриманий на її виконання 18 лютого 2019 року. Таким чином судом встановлено, що попереднє ув`язнення до засудженого не застосовувалося, оскільки він був затриманий на виконання ухвали про скасовування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, судом встановлено, в даному випадку затримання засудженого та поміщення його до Державної установи «Криворізька УВП № 3» не було попереднім ув`язненням, оскільки відбувалося після набрання відповідною ухвалою законної сиди.

Також судом встановлено, що ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року ОСОБА_3 був переведений до Державної установи «Криворізька УВП № 3» у зв`язку з розглядом іншої кримінальної справи, тобто відбулося його попереднє ув`язнення в даному кримінальну провадженні.

Вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, згідно якого покарання було призначено шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року та остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавленні волі, а строк покарання визначено рахувати з 19 травня 2020 року, тобто з дня оголошення вироку.

Суд посилається на те, що 26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII. Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Відповідно до дослідженого вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року, ОСОБА_3 вчинив злочин в січні 2019 року, тобто після 21 червня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тому, оскільки ОСОБА_3 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, який застосувався до нього в кримінальному провадженні, за яким ухвалено вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року та покарання призначене за правилами ст. 71 КК України, тому суд вважає, що підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні з огляду на вчинення ним злочину після 21 червня 2017 року. Призначення покарання із застуванням ст. 71 КК України виключає підстави для зарахуванням строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у зв`язку з тим, що таке ув`язнення не відбувалося в межах іншого кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ч. 6 ст. 9, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_1