Справа № 298/560/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
14.09.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурорки ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/553/20 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Велиберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2019 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, без освіти, згідно ст. 89 КК України не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Постановлено: речові докази по справі, а саме: комплект дверцят для печі кількістю дві штуки, десять тарілок, три каструлі, обрамлення (рама) виготовлена із заліза з камфорної плити, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 такій повернути.

Цим же вироком визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінальне провадження щодо якого ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27.01.2021 закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 та ст. 417 КПК України в зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Згідно вироку ОСОБА_6 та ОСОБА_9 визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

15 березня 2018 року, приблизно об 11.00 год, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, пройшли на територію дворогосподарства будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_3 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 піднявся драбиною до дверей горища будинку та шляхом злому навісного замка, проникли всередину горища, звідки викрав столовий посуд 10 тарілок білого кольору з різними декоративними малюнками та різного призначення, три каструлі виготовлені з металу. У цей момент ОСОБА_9 підійшов до вхідних дверей будинку та шляхом злому навісного замка, проник всередину будинку, звідки викрав комплект дверцят для печі, виготовлених із чавуну, обрамлення виготовлене із заліза з камфорної плити, - всього належного потерпілій ОСОБА_8 майна на загальну суму 1001 (одна тисяча одна) гривня, однак, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені на території дворогосподарства сином власниці будинку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на місці вчинення злочину.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено занадто суворе покарання, що стороною захисту в судовому засіданні було подано клопотання про визнання всіх доказів у справі недопустимими, оскільки такі базувались на показах свідків та потерпілої, які їх надали на досудовому розслідуванні, а під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в повному обсязі заперечили свої покази, надавши правдиві, та які безпідставно не були взяті до уваги судом під час постановлення вироку. З огляду на наведене, адвокат вважає, що суд надав перевагу доказам сторони обвинувачення, які отримані під час досудового розслідування, які не підтвердилися під час судового розгляду, що є неприпустим у світлі закону. Просить вирок скасувати, а провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 закрити.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілої сторони, неявка якої, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: потерпіла сторона належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від потерпілої сторони не надходило.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість вироку підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.
Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущена неповнота та поверховість при дослідженні його фактичних обставин; ухвалений вирок містить істотні недоліки, у зв`язку із чим його не можна визнати законним та обґрунтованим.
Так, у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції допустив суперечність, а саме, у фабулі справи при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення суд зазначив, що обвинувачені викрали 10 тарілок білого кольору з різними декоративними малюнками та різного призначення, три каструлі, виготовлені з металу, і одночасно у мотивувальній частині вироку вказується, що дії обвинувачених були направлені на таємне викрадення чужого майна, тобто вони намагались викрасти це майно однак, з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені на території дворогосподарства сином власниці будинку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на місці вчинення злочину.
При цьому, суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що в свою чергу свідчить про невідповідність викладених у вироку висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотні суперечності у висновках суду, викладених у судовому рішенні.
Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке колегія суддів Закарпатського апеляційного суду не може виправити, використовуючи свої повноваження, що у свою чергу, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами кримінального провадження доказам у їх сукупності і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, тобто ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.
При вирішенні питання в частині запобіжного заходу, апеляційний суд враховує положення ст. 419 КПК України, а також ст. ст. 177, 194 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказані вище висновки підтверджуються даними про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який офіційно не працевлаштований, не одружений, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі і за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, утримується під вартою в інших кримінальних провадженнях, негативно характеризується за місцем проживання.
Указані вище обставини в їх сукупності викликають необхідність утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2019 року щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.
Встановити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до 13 листопада 2022 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: