Вирок
Іменем України
20.04.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальні акти з долученими до них реєстрами матеріалів досудових розслідувань та надані в судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем процесуальні документи у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002593 від 01.09.2018 та № 0003095 від 26.11.2019 та об`єднаних в одне судове провадження згідно з ухвалою суду від 21 січня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

Сторона обвинувачення -
прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Сторона захисту: адвокат ОСОБА_5

Учасники судового провадження:

Потерпіла сторона:
- потерпіла Неповнолітня ОСОБА_6
Законний представник ОСОБА_7 ;
- потерпіла- ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

Згідно з оголошеним у судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002593 від 01.09.2018 року та встановлених судовим слідством обставин, ОСОБА_3 31.08.2018 року, у період з 18 год. 45 хв., по 19 год. 00 хв., перебуваючи у маршрутному таксі № 15, у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії є непоміченими для інших осіб, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia» моделі «Asha 200», у корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , який належав неповнолітній ОСОБА_6 . Вказаними діями ОСОБА_3 , спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на суму 350 (три п`ятдесят) гривень.

Згідно оголошеного в судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0003095 від 26.11.2019 року, ОСОБА_3 26 листопада 2019 року, близько 08 год. 00 хв., маючи злочинний умисел на таемне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність вчинюваного ним діяння, перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 121, яке знаходилося на зупинці громадського транспорту в районі «ТЦ «Скриня» по вул. Городоцькій, 179 у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу, з кишені жіночого пальто викрав мобільний телефон, марки «Huawei P8 lite 2017, моделі: «PRA-LAI», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , в якому знаходилася сім-карта оператора мобiльного звязку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , а також банківську картку банку «Восток», видану на ім`я « ОСОБА_9 » № НОМЕР_6 , які належали ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальної шкоди у розмірі 4499 гривень

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_3 , органами досудового розслідування та прокурором- публічним обвинувачем за вказаними двома епізодами, з урахуванням попередньої судимості, кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що суд визнає правильним.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях по кожному епізоду окремо, визнав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні тим, що містяться в описових частинах обвинувальних актів. Підтвердив дійсність інкримінованих злочинів які вчинив за обставин і у спосіб викрадення речей, зазначивши, що з їх видом, кількістю та вартістю, як це зазначено в обвинувальних актах погоджується. У вчиненому щиро розкаюється, запевнив суд, що став на шлях виправлення та обіцяв більше такого не повторювати. Просить суворо не карати, оскільки має намір піти у Збройні Сили України для участі у війні, що ведеться протии України Рісійськими окупантами.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вину обґрунтовує прокурор - публічний обвинувач в судовому засіданні, котрий покликаючись на матеріали досудового розслідування вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях доводена в повному обсязі, не заперечується самим обвинуваченим та його захисником.

Оскільки дійсність та достовірність доказів сторонами не оспорюється, прокурор вважав, що судове слідство можна було б провести у спрощеному вигляді, тобто обмежившись допитом обвинуваченого, однак є необхідність дослідити документи які впливатимуть на кваліфікацію та призначення покарання.

Обвинувачний та його захисник в судовому засіданні з позицією прокурора погодилися.

Потерпілі та їх представники в судове засідання не прибули, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, майнових чи моральних притензій до обвинуваченого не мають.

У звязку з цим, судом прийнято рішення про розгляд судового провадження у відсутності потерпілої сторони, протии чого прокурор, обвинувачений та його захисник заперечень не мали.

Суд з урахуванням думки прокурора щодо меж судового слідства, заяв потерпілих, визнання вини обвинуваченим та думку його захисника, вважає за доцільне дослідити матріали кримінального провадження в частні кваліфікації дій обвинуваченого та фактичних обставин справи в частині повернення речових доказів.

Відтак, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, зважаючи на покази обвинуваченого, який визнає свою вину, суд визнає, що прокурором - публічним обвинувачем в судовому засіданні, доведено вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, а їх кваліфікацію поепізодно та у цілому правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, котрий відповідно до вироку Галицького районного суду м. Львова від 03.08.2021 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 вказаного Закону, до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Згідно вказаного вироку, строк відбування покарання слід рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання. Вирок хоч і оскаржувався в апеляційному порядку, проте ухвалою Львівського апеляційного суду м. Львова від 13 січня 2022 року залишений без змін та набрав законної сили.

Судом також встановлено, що злочини, які інкримінуються обвинуваченому в данному судовому процесі, він вчинив 31 серпня 2018 року та 26 листопада 2019 року, а засуджений Галицьким районним судом 03.08. 2021 року за злочин який вчинив 01 червня 2020 року.

За таких обставин, призначення остаточного покарання за даним вироком слід здійснити з урахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання за даним вироком , зарахувати частково покарання за попереднім вироком.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання, у цілому характеризується позитивно. Суд також бере до уваги, що у інкримінованих крадіжках шкода компенсована поверненням викрадених речей потерпілим, якими обвинувачений не зміг розпорядитися на власний розсуд із - за незалежних від нього причин.

Бере суд до уваги і той факт, що потерпілі не мають до нього - ОСОБА_3 , майнових чи інших претензій.

Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування на досудовому розслідуванні кримінальних проваджень в яких йому інкримінуються злочинні діяння.

Обставини, що обтяжують покарання в ході судового слідства судом не встановлено, не наведено таких і прокурором.

Таким чином, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальні правопорушення, у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, оскільки він засуджений Галицьким районним судом м. Львова до реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002593 від 01.09.2018 року, а саме мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Asha 200», у корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , що відповідно до розписки повернутий ОСОБА_6 у присутності її представника ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Речові докази у кримінальному провадженні № та № 0003095 від 26.11.2019 року, а саме мобільний телефон марки «Huawei P8 lite 2017, моделі: «PRA-LAI», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , в якому знаходилася сім-карта оператора мобiльного звязку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , а також банківську картку банку «Восток», видану на ім`я « ОСОБА_9 » № НОМЕР_6 , які відповідно до розписки від 27 листопада 2019 року повернуті ОСОБА_8 ,

після набрання вироком законної сили слід вважати повернутими власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70 КК України, статтями 124, 128 349, 366-371, 373, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , року 1970, місяця 09, дня 26 народженнявизнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.

ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання за даним вироком , зарахувати частково невідбуте покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2021 року визначивши остаточне покарання у вигляді 3 ( трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Речовий доказ у кримінальному провадженні № 0002593 від 01.09.2018 року, а саме мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Asha 200», у корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , що відповідно до розписки повернутий ОСОБА_6 у присутності її представника ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Речові докази у кримінальному провадженні № та № 0003095 від 26.11.2019 року, а саме мобільний телефон марки «Huawei P8 lite 2017, моделі: «PRA-LAI», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , в якому знаходилася сім-карта оператора мобiльного звязку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_5 , а також банківську картку банку «Восток», видану на ім`я « ОСОБА_9 » № НОМЕР_6 , які відповідно до розписки від 27 листопада 2019 року повернуті ОСОБА_8 ,

після набрання вироком законної сили, вважати повернутими власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 20 травня 2022 року.
Учасники судового процесу можуть отримати копію вироку у секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_10