Справа № 520/3633/17
Провадження № 1-кс/947/7256/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003022 від 24.05.2013 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Нагорне, Омської області, Російської Федерації, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003022 від 24.05.2013 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 та ч. 3 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 835053, виданої державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради 27.08.2013 року, Відділ освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 21.06.2005 за № 0008918.

Відповідно до довідки серії АА за №492135 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) видана Головним управлінням статистики в Одеський області 13.05.2011 із зазначенням первинної реєстрації 21.06.2005 року.

Відділ освіти діє на підставі Положення про Відділ освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради, затвердженого розпорядженням голови Київської районної адміністрації від 19.03.2010 №226. Відповідно до розділу I Положення Відділу освіти Київської районної адміністрації є структурним підрозділом Київської районної адміністрації м. Одеси та в своїй діяльності підпорядковується голові Київської районної адміністрації та управлінню освіти та науки Одеської міської ради. Централізована бухгалтерія Відділу освіти обслуговує 52 установи, у тому числі 16 загальноосвітніх шкіл I-III ступеню, в які входить Одеська загальноосвітня школа №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 13/1.

Головним джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету. Додатковим джерелом фінансування є кошти, отримані як плата за послуги згідно з функціональними повноваженнями та за здані в оренду приміщення, а також спонсорська та благодійна допомога. Фінансування видатків проводиться по наступним кодам тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів: 070000 «Освіта», 150101 «Капітальні видатки по установам освіти».

Директором Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013 згідно наказу № 165-К від 14.07.2011 відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради та на підставі наказу №250-К від 12.07.2011 управління освіти та науки Одеської міської ради була призначена ОСОБА_6 , яка згідно наказів № 296 від 01.09.2011 та №234 від 03.09.2012 року виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, які полягають у здійсненні керівництвом педагогічним колективом, забезпечує раціональний добір і розподіл кадрів, створює необхідні умови для підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників закладу; розпоряджається в встановленому порядку шкільним майном і коштами; видає у межах своєї компетенції накази та розпорядження і контролює їх виконання; за погодженням із профспілковим комітетом затверджує правила внутришкільного розпорядку, посадові обов`язки працівників у навчальному закладі; несе відповідальність за свою діяльність перед учнями, батьками, педагогічними працівниками та загальними зборами, місцевими органами державної виконавчої влади.

ОСОБА_6 , перебуваючи в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013 на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, оформила ОСОБА_7 згідно наказу № 85 від 15.09.2011 на посаду лаборанта Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області з встановленням 4 тарифного розряду, заздалегідь знаючи проте, що ОСОБА_7 фактично виконувати свої посадові обов`язки не буде. Згідно наказу №21 від 10.01.2012 року директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 була переведена з 11.01.2012 року на ставку 0,25 лаборанта.

Так, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, надавала незаконні вказівки матеріально-відповідальній особі - заступнику директора з господарської роботи ОСОБА_8 про внесення відомостей в табелі обліку використання робочого часу, які знаходились в безпосередньому його підпорядкуванні, завідомо неправдивих даних в офіційні документи табелі обліку використання робочого часу про відпрацьовані часи лаборанта - ОСОБА_7 з 15.09.2011 по 16.04.2013, які в подальшому затверджувались підписом заступника директора з господарської роботи Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_8 та підписом директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_6 .

В наслідок чого на підставі підроблених табелів обліку робочого часу ОСОБА_7 на посаді лаборанта Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради безпідставно була перерахована на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_7 в АБ "Південний" заробітна плата з 16.09.2011 по 16.04.2013 року на загальну суму 7 тисяч 393 гривні 81 копійка та були присвоєні директором Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області - ОСОБА_6 , так як банківська картка на ім`я ОСОБА_7 перебувала у останньої. Своїми діями директор Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_6 заволоділа чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме коштів місцевого бюджету.

За результатами незаконних дій ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013, дала вказівку секретарю-друкарки Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_9 внести в офіційні документи завідомо неправдиву інформацію, а саме в трудову книжку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 наказ № 92 від 15.09.2011 про оформлення на посаду лаборанта Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області, а також в наказ №21-К від 10.01.2012 року Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області про переведення ОСОБА_7 на 0,25 ставки лаборанта, тобто внесла в офіційний документ - трудову книжку НОМЕР_3 , яка зовні оформлено правильно, відомості, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності, та в подальшому передала її ОСОБА_7 .

Повторно, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013, зловживаючи своїм службовим становищем, оформила 23.01.2013 згідно наказу № 20-К оформила ОСОБА_7 на посаду секретаря-друкарки Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області, заздалегідь знаючи проте, що ОСОБА_7 фактично виконувати свої посадові обов`язки не буде. Згідно наказу № 41-К від 02.04.2012 року Одеської загальноосвітньої школи № 80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_7 була звільнена за ст.38 КЗпП України.

Так, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, надавала незаконні вказівки матеріально-відповідальній особі - заступнику директора з господарської роботи ОСОБА_8 про внесення відомостей в табелі обліку використання робочого часу, які знаходились в безпосередньому його підпорядкуванні, завідомо неправдивих даних в офіційні документи табелі обліку використання робочого часу про відпрацьовані часи секретарем-друкаркою - ОСОБА_7 з 24.01.2013 по 16.04.2013, які в подальшому затверджувались підписом заступника директора з господарської роботи Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_8 та підписом директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_6 .

В наслідок чого на підставі підроблених табелів обліку робочого часу секретаря-друкарки Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_7 безпідставно була перерахована на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_7 в АБ «Південний» заробітна плата з січня 2013 по квітень 2013 року на загальну суму 3 тисячі 057 гривен 06 копійок, а також перераховану компенсацію за невикористану відпустку за 2013 рік в сумі 205 гривен 11 копійок та присвоєні директором Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області - ОСОБА_6 , так як банківська картка на ім`я ОСОБА_7 перебувала у останньої. Своїми діями директор Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області - ОСОБА_6 заволоділа чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме коштів місцевого бюджету на загальну суму 3 тисячі 262 гривни 17 копійок.

За результатами незаконних дій ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013, дала вказівку секретарю-друкарки Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_9 внести в офіційний документ завідомо неправдиву інформацію, а саме в трудову книжку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 наказ № 20-К від 23.01.2013 про переведення ОСОБА_7 на посаду секретаря-друкарки Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області. Також ОСОБА_6 власноручно внесла в офіційний документ завідомо неправдиву інформацію, а саме в трудову книжку НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 наказ №41-К від 02.04.2013 року Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області про звільнення за ст.38 КЗпП України ОСОБА_7 , тобто внесла в офіційний документ - трудову книжку НОМЕР_3 , яка зовні оформлено правильно, відомості, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності, та в подальшому передала її ОСОБА_7

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013, дала вказівку секретарю-друкарки Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_9 внести в офіційний документ завідомо неправдиву інформацію, а саме в трудову книжку НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 наказ № 123-К від 01.12.2011 оформлення на посаду сторожа Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області. Також ОСОБА_6 власноручно внесла в офіційний документ завідомо неправдиву інформацію, а саме в трудову книжку АТ НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 наказ №38-К від 28.03.2013 року Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області про звільнення за ст.38 КЗпП України ОСОБА_10 , тобто внесла в офіційний документ - трудову книжку НОМЕР_4 , яка зовні оформлено правильно, відомості, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності, та в подальшому передала її ОСОБА_10 .

Повторно, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013, зловживаючи своїм службовим становищем, оформила на роботу 01.02.2012 ОСОБА_11 згідно наказу № 32-К від 01.02.2012 на посаду прибиральника службових приміщень Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області з встановленням 2 тарифного розряду, заздалегідь знаючи проте, що ОСОБА_11 фактично виконувати свої посадові обов`язки не буде. Згідно наказу №42-К від 04.04.2013 року Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_11 була звільнена за ст.38 КЗпП України.

Так, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області, зловживаючи своїм службовим становищем, надавала незаконні вказівки матеріально-відповідальній особі - заступнику директора з господарської роботи ОСОБА_8 про внесення відомостей в табелі обліку використання робочого часу, які знаходились в безпосередньому його підпорядкуванні, завідомо неправдивих даних в офіційні документи табелі обліку використання робочого часу про відпрацьовані часи прибиральника службових приміщень - ОСОБА_11 з 01.02.2012 по 16.04.2013, які в подальшому затверджувались підписом заступника директора з господарської роботи Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_8 та підписом директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_6 .

В наслідок чого на підставі підроблених табелів обліку робочого часу ОСОБА_11 безпідставно була нарахована заробітна плата з 02.02.2012 по 18.04.2013 року на загальну суму 14 тисяч 478 гривен 29 копійок, з яких отримано з каси Відділу освіти 01 тисячу 237 гривен 34 копійок, та перераховано на розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 ОСОБА_11 в АБ "Південний" загальну суму 13 тисяч 240 гривен 95 копійок, які були присвоєні директором Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області - ОСОБА_6 , так як банківська картка на ім`я ОСОБА_11 перебувала у останньої. Своїми діями директор Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області - ОСОБА_6 заволоділа чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме коштів місцевого бюджету на загальну суму 14 тисяч 478 гривен 29 копійок.

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області в період часу з 14.07.2011 по 15.05.2013, дала вказівку секретарю-друкарки Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_9 внести в офіційний документ завідомо неправдиву інформацію, а саме в трудову книжку на ім`я ОСОБА_11 наказ № 32-К від 01.02.2012 про оформлення на посаду прибиральника службових приміщень Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області. Також ОСОБА_6 власноручно внесла в офіційний документ завідомо неправдиву інформацію, а саме в трудову книжку на ім`я ОСОБА_11 наказ №42-К від 04.04.2013 року Одеської загальноосвітньої школи №80 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області про звільнення за ст.38 КЗпП України ОСОБА_11 , тобто внесла в офіційний документ - трудову книжку на ім`я ОСОБА_11 , яка зовні оформлено правильно, відомості, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності, та в подальшому передала її ОСОБА_11

27.03.2014 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем; ч.3 ст.191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно; ч.1 ст.366 КК України, у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видача завідомо неправдивих офіційних документів.

Разом з тим, у ході досудового розслідування на виконання доручення процесуального керівника надійшов рапорт з ВКМДС ГУ МВС України про те, що розшукувана ОСОБА_6 01.05.2014 виїхала з території України до Російської Федерації, перетнувши кордон у м.Новоазовськ Донецької області на автомобілі марки «Міцубісі», д/н НОМЕР_7 .
Також встановлено, що ОСОБА_6 є уродженкою с.Нагорне, Омської області Російської Федерації.
Крім того на теперішній час встановлено, що ОСОБА_6 на територію України не поверталась та за останнім місцем реєстрації не проживає.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст.40, 110, 281 КПК України,

п.8 розділу VIII Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України № 575 від 07.07.2017, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України № 937/30805 від 31.07.2017, постановою слідчого від 15.02.2022 підозрювану ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні злочини, може перебуваючи за межами України впливати на осіб, допитаних у кримінальному провадженні у якості свідків, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, через невстановлених осіб може знищити речі та документи, які на даний час не встановлені слідством, однак мають суттєве значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та свідчать про злочинну діяльність членів злочинної організації.

З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрювана ОСОБА_6 має можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні №0003022.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри.

Захисник в судовому засіданні заперечувала, щодо клопотання сторони обвинувачення, просила відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.03.2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, розгляд клопотання у відсутності підозрюваного можливе лише у випадку, коли буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.
Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.
На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвало рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 Правил Організації.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.
14.07.2022 року слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у міжнародний розшук.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та на теперішній час її місце знаходження невідоме, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку останньої переховуватися від органів досудового розслідування.
В зв`язку з викладеним, вважаю ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеними.
Враховуючи наведені правові норми та в результаті дослідження матеріалів провадження за клопотанням слідчого, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,та наявність відповідно оформленої постанови слідчого про оголошення підозрюваної у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає доведеним факт оголошення підозрюваної ОСОБА_6 в міжнародний розшук, що в сукупності з наявним ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, являється підставою для обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, виходячи із досліджених матеріалів, що вік та стан здоров`я підозрюваної не виключають можливості його тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не має.
Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз.7 ч.4 ст.183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003022 від 24.05.2013 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

За відсутності підозрюваної обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу її доставки до місяця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1