Справа № 161/7752/22 Провадження №11-сс/802/204/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
17 червня 2022 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 16 червня 2022 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон "iPhone 7" з сім картою ПрАТ "ВФ Україна", магазин до пістолета № 3882 предметами схожими на патрон 9 мм в кількості 8 шт.
Своє клопотання старший слідчий мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 13 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, старший слідчий звернувся з відповідним клопотанням до слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2022 року вказане клопотання задоволено частково.
Накладено арешт на майно, яке вилучене 16 червня 2022 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон "iPhone 7" з сім картою ПрАТ "ВФ Україна".
Водночас, у накладенні арешту на інше тимчасово вилучене майно, - відмовлено.
Накладаючи арешт на вищевказане майно слідчий суддя вказав, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення відповідних експерти у кримінальному провадженні №0000095 від 13 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ст.167 КПК України.
Відмовляючи у накладенні на іншу частину майна, слідчий суддя вказав про те, що оскільки захисником в судовому засіданні доведено законність його походження та наявність відповідних дозвільних документів на нього, а тому і відсутні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Прокурор в апеляційній скарзі вважає оскаржуване судове рішення незаконним в частині відмови клопотання, оскільки слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінально процесуального закону. Слідчий суддя задовольнивши клопотання про арешт частково, не обґрунтував підстави такого рішення. Зазначає, що у поданому клопотанні слідчого вказувалось, про те, що арешт пропонується накласти на предмети, які визнані речовими доказами з метою їх збереження та проведення всіх необхідних слідчих дій, у зв`язку з цим, постановою слідчого вищевказане майно визнано речовим доказом. Вказане в клопотанні майно має силу речових доказів, оскільки стороною захисту не надано належні документи, які підтверджують законність володіння ОСОБА_9 магазином до пістолета №3882 та предметами схожими на патрони 9мм в кількості 8 шт. Також судом не враховано, що відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий та прокурор повинні вжити необхідні заходи з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Таким чином, нормами КПК України, передбачено право слідчого під час проведення обшуку вилучати речі, які мають значення для досудового розслідування та які не зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку. Посилаючись на дані обставини, просить ухвалу слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання про арешт майна скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю.

29 червня 2022 року на електронну адресу Волинського апеляційного суду надійшло заперечення захисника ОСОБА_10 , в якому остання вказує, що ухвала слідчого судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а відтак, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечує та просить залишити її без задоволення. Звертає увагу суду на те, що зброя та магазин з набоями до неї були передані ОСОБА_9 у встановленому Законом України «Про добровольчі формування» порядку, на що останній мав відповідні дозвільні документи. Такі дозвільні документи теж були вилучені в ході обшуку. Разом з тим, просить розгляд апеляційної скарги прокурора проводити без її та підозрюваного участі.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляцію підтримав у повному обсязі з підстав викладених у ній, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого та законного висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно, яке вилучене 16 червня 2022 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон "iPhone 7" з сім картою ПрАТ "ВФ Україна".
Водночас, апеляційний суд вважає неправильним висновок слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на магазин до пістолета № 3882 предметами схожими на патрон 9 мм в кількості 8 шт
До такого переконання апеляційний суд приходить виходячи з наступного.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в даний час СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000095 від 13 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
Підставою для реєстрації даних відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугували матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
16 червня 2022 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 у нього, було виявлено та тимчасово вилучено наступне майно: мобільний телефон "iPhone 7" з сім картою ПрАТ "ВФ Україна", магазин до пістолета № 3882 предметами схожими на патрон 9 мм в кількості 8 шт.
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 16 червня 2022 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000095.
17 червня 2022 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.
Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий та прокурор вказували про те, що воно зберегло на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, саме з метою збереження речових доказів, воно підлягає арешту.
З цим повністю погоджується і апеляційний суд, оскільки у поданому слідчим до суду клопотанні наведено достатні обґрунтування, а матеріали клопотання містять належні та допустимі докази, які дають суду підстави вважати, що вищевказане майно повністю відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, у зв`язку з чим було визнано речовими доказами.

Обґрунтованою у клопотанні слідчого також є і мета накладення арешту, оскільки в ньому зазначено та наведено правові підстави мети такого арешту відповідно до положень ст.170 КПК України, а саме - збереження речових доказів.

Таким чином, на переконання колегії суддів, клопотання про арешт майна містить належні обґрунтування, а його матеріали докази, які підтверджують необхідність накладення арешту на майно, як того вимагає ст.171 КПК України, а також належні обґрунтування та докази того, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження майна.

А тому, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд не може погодитись із висновком слідчого судді місцевого суду про недоведеність стороною обвинувачення наявності законних підстав для накладення арешту на майно в частині, що стосується магазину до пістолета № 3882 предмети схожі на патрони 9 мм в кількості 8 шт., з посиланням на те, що майно не відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, оскільки слідчий суддя належним чином не з`ясував усіх обставин, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна в цій частині.

Відтак, оскаржувана ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на таке тимчасово вилучене майно як магазин до пістолета № 3882 предметами схожими на патрон 9 мм в кількості 8 шт., підлягає скасуванню з постановленням нової, - про задоволення клопотання в цій частині.

В решті оскаржуване судове рішення, тобто, що стосується мобільного телефону "iPhone 7" з сім картою ПрАТ "ВФ Україна", то воно підлягає залишенню без змін, оскільки в цій частині є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2022 року в рамках кримінального провадження № 0000095 від 13 червня 2022 року в частині відмови у накладенні арешту на майно скасувати та постановити нову в цій частині.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 16 червня 2022 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , а саме: магазин до пістолета № 3882 предметами схожими на патрон 9 мм в кількості 8 шт.
Вважати, що клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в даному провадженні задоволено повністю.
Ухвала про арешт майна у відповідності до ст.175 КПК України виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді