УХВАЛА
30 травня 2022 року

м. Київ

справа № 554/11089/20
провадження № 51-1509 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня

2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі представник потерпілого висуває вимогу про перегляд

у касаційному порядку зазначених судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Верховний Суд дійшов висновку,

що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, однак наведених положень процесуального закону представником потерплого не дотримано з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, представник потерпілого надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження

та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься

до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції

та виходить за межі його перегляду.
Крім того, представник потерпілого не зазначає, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, та не вказує, які саме доводи апеляційної скарги не перевірив та на які з них не надав відповіді, враховуючи також те, що судовий розгляд відбувався на підставі ч. 3 ст. 349 КПК.
Разом із цим представник потерпілого не дотримався вимог ч. 6 ст. 427 КПК, оскільки не додав до касаційної скарги її копій у необхідній кількості для надіслання всім учасникам судового провадження.
З огляду на положення ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Представник потерпілого хоча і додав до своєї скарги копії судових рішень, проте зміст ухвали апеляційного суду є неповним, оскільки відсутні дві сторінки.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційні скарги без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2021 року

та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2022 року щодо

ОСОБА_6 залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3