Справа № 530/684/22
Провадження № 1-кс/526/622/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року м. Гадяч
слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадячі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про відмову в задоволенні клопотання від 22 липня 2022р.,
з участю ОСОБА_4

в с т а н о в и л а:

04 жовтня 2022 до слідчого судді на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 15.08.2022 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавач сектору дізнання ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про відмову в задоволенні клопотання від 22 липня 2022р., в якій вказано, що постановою від 22 липня 2022 року старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні його клопотання щодо перекваліфікації кримінального провадження з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_4 (потерпілим) не надано жодних підтверджуючих документів про розмір завданої йому майнової шкоди, крім наданих показань під час допиту в якості потерпілого та об`єктивних даних про завдану майне шкоду в особливо великих розмірах не встановлено. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що прийнята в супереч вимог КПК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали.
Старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
Слідча суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, що додані до скарги, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що СД ВП № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування за фактом заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, про що 13 липня 2021 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000227 щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
13 липня 2022 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до СД ВП № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з клопотання про перекваліфікацію кримінального провадження з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.

22 липня 2022 року старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника про перекваліфікацію кримінального провадження з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.
Частиною 2 статті 220 КПК України визначено, що про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
22 липня 2022 року дізнавач відмовив у задоволенні зазначеного клопотання, мотивуючи тим, що потерпілим не надано жодних підтверджуючих документів про розмір завданої йому майнової шкоди, крім наданих показань під час допиту в якості потерпілого та об`єктивних даних про завдану майне шкоду в особливо великих розмірах не встановлено.
Засада законності (ч. 1 ст. 9 КПК України) передбачає, що під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Також частиною другої статті визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Повноваження слідчого органу досудового розслідування, пов`язані зі здійсненням ним досудового розслідування, закріплені в частині другій цієї статті. При цьому частиною п`ятою статті встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; про закриття кримінального провадження; про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; про відмову у визнанні потерпілим; про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, а також повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру та рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки. Даний перелік, визначений КПК України, є вичерпним.
Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.
Зазначені обставини також кореспондуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.
Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до статті 401 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні вимог скарги, оскільки дізнавач, слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, згідно з частиною першою статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України.
За наведених обставин у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 22, 26, 36,40, 303, 307, 309, ч.2 ст.376, 392 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавач сектору дізнання ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про відмову в задоволенні клопотання від 22 липня 2022р- залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідча суддя: ОСОБА_1