Справа № 201/2417/22
Провадження № 1-кс/201/712/2022
УХВАЛА
Іменем України

25 квітня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 21.04.2022р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть клопотання.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про арешт майна, в обґрунтування якого посилався на те, що в провадженні слідчого відділення ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 21.04.2022 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт співробітника поліції про те, що 21.04.2022 приблизно о 12.15 год., біля буд. 19 по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі, було зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких було виявлено сліппакети з невідомою речовиною, схожою на наркотичну, яку останні зберігали при собі з метою збутут. В подальшому на місце події було викликано СОГ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

21.04.2022 року слідчим СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 . Під час затримання за участю адвоката та двох понятих яким було роз`яснено їх права та обов`язки було проведено особистий обшук ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон моделі «Redmi 9» (імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 ), світло синього кольору у чохлі чорно-білого кольору котрий було поміщено до спец. пакету № 7196533; 1 сліп-пакет в якому мається дві колби з наркотичною речовиною метамфетамін, поміщено до спец. пакет № 7196326; сліп-пакет в якому мається 10 згортків з речовиною рослинного походження, зеленого кольору поміщено до спец. пакетів №7196325, № 7196251; 2 сліп-пакет в котрих маються по 4 колби з наркотичною речовиною метамфетамін, поміщено до спец. пакету № 7196250; сліп-пакет в якому мається 10 колб з наркотичною речовиною метамфетамін поміщено до спец. пакетів № ЕХР0202019; сліп-пакет, в якому мається 10 колб з наркотичною речовиною метамфетамін поміщено до спец. пакетів № 7196249; сліп-пакет, в якому мається 4 колб з наркотичною речовиною метамфетамін поміщено до спец. пакетів № 7196535; 2 сліди пальців рук на 2 липких стрічках поміщено до паперового конверту.

Вищевказане вилучено до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області і визнано речовими доказами. Оскільки ці речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження та будуть направлені на відповідні експертні дослідження, тому слідчий, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, просив накласти арешт на мобільний телефон моделі «Redmi 9» (імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), світло синього кольору у чохлі чорно-білого кольору котрий було поміщено до спец. пакету № 7196533.

Позиції сторін.
Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути клопотання слідчого без її та ОСОБА_7 участі.

Процесуальні питання.
Відповідно до ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання та додані до нього слідчим документи, приходить до наступного висновку.

Норми КПК України, які застосовуються при вирішенні клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів після його надходження до суду.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких дізнавачем (слідчим, прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи: (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є притаманний всім статтям Конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні, або може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

Згідно із ст. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлені слідчим суддею обставини.
Як свідчать матеріали клопотання, в провадженні слідчого відділення ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 21.04.2022р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт співробітника поліції про те, що 21.04.2022 приблизно о 12.15 год., біля буд. 19 по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі, було зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких було виявлено сліппакети з невідомою речовиною, схожою на наркотичну, яку останні зберігали при собі з метою збутут. В подальшому на місце події було викликано СОГ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

21.04.2022 року слідчим СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 . Під час затримання за участю адвоката та двох понятих яким було роз`яснено їх права та обов`язки було проведено особистий обшук ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон моделі «Redmi 9» (імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 ), світло синього кольору у чохлі чорно-білого кольору котрий було поміщено до спец. пакету № 7196533; 1 сліп-пакет в якому мається дві колби з наркотичною речовиною метамфетамін, поміщено до спец. пакет № 7196326; сліп-пакет в якому мається 10 згортків з речовиною рослинного походження, зеленого кольору поміщено до спец. пакетів №7196325, № 7196251; 2 сліп-пакет в котрих маються по 4 колби з наркотичною речовиною метамфетамін, поміщено до спец. пакету № 7196250; сліп-пакет в якому мається 10 колб з наркотичною речовиною метамфетамін поміщено до спец. пакетів № ЕХР0202019; сліп-пакет, в якому мається 10 колб з наркотичною речовиною метамфетамін поміщено до спец. пакетів № 7196249; сліп-пакет, в якому мається 4 колб з наркотичною речовиною метамфетамін поміщено до спец. пакетів № 7196535; 2 сліди пальців рук на 2 липких стрічках поміщено до паперового конверту.

Все вищеперераховане було опечатано та вилучено до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області і постановою від 21.04.2022 року вилучене майно визнано речовими доказами.

Висновки.
Слідчий в своєму клопотанні зазначає мету накладання арешту збереження речових доказів.

Слідчий довів, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або бути знаряддями злочину. Так, зазначене майно може бути використане як доказ причетності вчинення вище вказаною особою злочину, що встановлюється під час кримінального провадження, вилучені речі будуть направлені на експертні дослідження.

Станом на сьогоднішні день триває досудове розслідування кримінального провадження, встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлюється коло осіб, яке має відношення до вчинення кримінального правопорушення, здійснюються заходи щодо встановленні і інших осіб, які мають відношення до наведеного злочину, призначені експертизи.

Загалом, у клопотанні слідчого належним чином розкрито, яке відношення вилучені речі мають саме до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна як речового доказу є визначеним відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, може бути виконане.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Тому дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

Так, телефон, на який слідчий просить накласти арешт, разом із наркотичною речовиною був вилучений безпосередньо у ОСОБА_7 під час його особистого обшуку, а тому може мати доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки він може бути засобом вчинення злочину та/або містити інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, в ухвалі слідчого судді зазначається про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою збереження речових доказів застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт шляхом позбавлення права на розпорядження і користування майном, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до неправомірного вибуття майна з власності.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання неправомірного вибуття майна з власності та забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на розпорядження і користування на мобільний телефон моделі «Redmi 9» (імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), світло синього кольору у чохлі чорно-білого кольору, який поміщено до спец. пакету № 7196533, вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_7 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України від 21.04.2022 року.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

У відповідності до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Підстави для скасування арешту майна визначені в ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1