Справа № 307/1712/22
Провадження № 1-кс/307/565/22
УХВАЛА
24 червня 2022 року м.Тячів
В обґрунтування поданого клопотання, заявник посилається на те, що 2.06.2022 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області в рамках данного кримінального провадження накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученим майном, а саме: автомобіль марки «Mercedes» моделі GL500 державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .
Представник ОСОБА_3 зазначає, що на даному етапі досудового розслідування виконано ті завдання, з метою виконання яких накладався арешт на вказаний автомобіль. Проведено всі необхідні експертні дослідження автомобіля, у справі не заявлено цивільного позову, оскільки власник автомобіля ОСОБА_4 у добровільному порядку відшкодувала потерпілому ОСОБА_6 завдану кримінальним правопорушенням шкоду. Потерпілий ОСОБА_6 будь-яких претензій матеріального та морального характеру до водія ОСОБА_4 не має і мати не буде у подальшому, що в сукупності дає підстави для висновку про те, що відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Посилаючись на положення ст. ст. 169, 170, 137, 174 КПК України, ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, просить: скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 2.06.2022 на автомобіль марки «Mercedes» моделі GL500 державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .
Власник майна ОСОБА_4 та її представник, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просив задовольнити.
Слідчий ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду клопотання в судове засіданні не з`явився.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив, щодо часткового задоволення клопотання, а саме скасування аршту в частині обмеження права користування тарнспортним засобом та його передачі на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 . В решті вимог клопотання просив відмовити, посилаючись на необхідність призначення у кримінальному провадженні комплексної трасологічної експертизи.
Розглянувши клопотання про скасування арешту майна, заслухавши думку власника майна, її представника, а також думку прокурора, дослідивши матеріали срави, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Накладено арешт на майно, яке було вилучено 1.06.2022 року під час проведення огляду місця події в смт.Дубове по вул. Подольська №115 Тячівського району, Закарпатської області, автомобіль марки «Mercedes» моделі GL500 державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , та який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, розташованому за адресою м. Тячів вул. Промислова 6 А, шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження цим автомобілем.
Задовольняючи вказане клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходила з доведеності того, що зазначене у клопотанні майно, є доказом кримінального правопорушення, оскільки таке майно є речовим доказом так як містить відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З урахуванням позиції прокурора, який вважає недоцільним залишення такого обтяження, як обмеження права користування арештованим траспортним засобом та не заперечує щодо передачі його на відповідальне зберігання власнику та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що внесене клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у зазначеній частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Разом з цим, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що на даній стадії досудового розслідування не проведено ряд експертиз, які надають можливість встановлення причинно-наслідкового зв`язку під діями водіїв у конкретній дорожній обстановці та наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мета, з якою накладено арешт на вказаний автомобіль в частині заборони розпорядження та відчуження такого не відпала, відтак вказане клопотання в цій частині є передчасними, а тому до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст.132, 174, 309, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 24 червня 2022 року о 13 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1