н/п 1-кс/953/2526/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000050 від 10.03.2021, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2021 року

В с т а н о в и в :
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому вона просить: Скасувати арешт майна, а саме арешт грошових коштів в розмірі 9000 доларів США, які належать ОСОБА_4 , що були вилучені 19.10.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та який був накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2021 року по кримінальному провадженню №0000050;

Зобов`язати прокурора (прокурорів), який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 внесеному в ЄРДР 10.03.2021 року, повернути громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти на загальну суму 9000 доларів США.

На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . 19.10.2021 на підставі зазначеної ухвали проведено обшук у домоволодінні та в ході проведення обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 та грошові кошти в розмірі 9000 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 08.11.2021 задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000050 від 10.03.2021 та накладено арешт на грошові кошти у розмірі 9000 доларів США, вилучених 19.10.2021 в ході проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від10.03.2021 здійснюється тривалий час, відомостей про повідомлення про підозру особі, у якої проведено обшук матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, в ухвалі слідчого судді від 06.10.2021, на підставі якої проводився обшук житла, не надано дозвіл на вилучення будь-яких грошових коштів. Отже, на даний час відсутні правові підстави для збереження накладеного арешту на майно та відсутні докази, що вилучені грошові кошти є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також зазначає, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 10.03.2021, органом досудового розслідування не встановлено, що майно, на яке накладено арешт, а саме грошові кошти у розмірі 9000 тисяч доларів США є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, що є підставою для його скасування.

Грошові кошти у розмірі 9000 тисяч доларів США, на які накладено арешт мають законне походження та не мають ніякого відношення до розслідуваного кримінального провадження, оскільки вилучені за адресою, де фактично все життя проживає та зареєстрована ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною довідкою, якій і належать вилучені грошові кошти, отримані нею внаслідок здійснення підприємницької діяльності, про що було повідомлено слідчому з наданням підтверджуючих документів (документи, що підтверджують здійснення ОСОБА_4

підприємницької діяльності додані до клопотання).

ОСОБА_4 не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження. Метою проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000050 було виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, які б підтверджували злочинну діяльність ОСОБА_6 , пов`язану із кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 333 КК України, однак, таких відомостей під час досудового розслідування не отримано, що підтверджується відсутністю повідомлення про підозру у матеріалах кримінального провадження.

Також, зазначає, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено шлюб та з цього часу вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , де проводився обшук. ОСОБА_6 загинув внаслідок бойових дій при стримані збройної агресії РФ проти нашої Держави.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її адвокат клопотання про скасування арешту підтримали та просили задовольнити.
Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, подавши до суду письмові пояснення.
Слідчий суддя, вислухавши у часників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що в провадженні Слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.333 КК України.
Згідно ухвали слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 06.10.2021 надано дозвіл слідчим, що зазначені у витягу по кримінальному провадженню № 0000050 від 10.03.2021, на проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , та яким фактично користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, шляхом відшукання і вилучення речей і документів, встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для досудового слідства та можуть бути доказами під час судового розгляду, а саме: авіаційних комплектуючих різного роду модифікацій, які зберігаються для подальшого тіньового продажу або контрабандного переміщення через державний та митний кордон України; паспортів до вказаних авіаційних комплектуючих; мобільних телефонів (пристроїв стільникового зв`язку) та Sim-карток, за допомогою яких ОСОБА_6 підтримував зв`язок із представниками вказаної незаконної діяльності; документів, блокнотів, записів, схем щодо виготовлення та тіньової реалізації різного роду авіаційних комплектуючих; комп`ютерної техніки (комп`ютерів, ноутбуків планшетів, тощо), за допомогою яких виготовлялася тіньова документація, здійснювалося спілкування (переписки) ОСОБА_6 із посередниками злочинної діяльності; магнітних носіїв інформації, на яких зберігається інформація щодо незаконного виготовлення, придбання, транспортування чи збуту авіаційних комплектуючих; печаток, штампів та інших речей та документів, які б підтверджували злочинну діяльність ОСОБА_6 , пов`язану із кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.3 ст.191, ч.1 ст.333 КК України.
Управлінням СБ України в Харківській області в ході проведення слідчих (розшукових) дій на підставі ухвали слідчого судді, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 9000 доларів США та мобільний телефон синього кольору.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 08.11.2021 на грошові кошти в сумі 9000 доларів США накладено арешт.
При вирішенні питання про арешт/скасування арешту майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні прокурор вказує, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, однак також вказує, що на теперішній час сформувати думку щодо доцільності вказаного арешту майна не має можливості, оскільки внаслідок ракетних обстрілів будівлі УСБУ в Харківській області були фактично знищені матеріали майже всіх кримінальних проваджень та окремих речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Таким чином, прокурор у своїй заяві проти скасування арешту майна, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів, які б надали будь-якого обґрунтування необхідності збереження цього виду забезпечення кримінального провадження протягом тривалого часу.
При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує, що відомостей про наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення не має станом на теперішній час, та за представленими відомостями, ОСОБА_6 загинув 18.05.2022 року, виконуючи бойове завдання, будучи призваний на військову службу.
Також, слідчому судді надані відомості, що заявник ОСОБА_4 та ОСОБА_6 одружилися 11.09.2021 року, а обшук проводився 19.10.2021 року за місцем постійного мешкання і реєстрації ОСОБА_4 , за представленими даними ОСОБА_4 є приватним підприємцем з 2012 року, надала відомості про отримані доходи, звернулась з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 . І всі ці досліджені в цілому обставини свідчать про відсутність підстав для збереження накладеного арешту на майно.
Крім того, звертаю увагу, що в ухвалі слідчого судді від 06.10.2021 про надання дозволу на обшук не було зазначено про будь-які грошові кошти.
Отже, органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність правових підстав для збереження накладеного арешту на майно та не надано доказів, що вилучені у ОСОБА_6 грошові кошти є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. І посилання лише на ті обставини, що в березні 2022 року під час ракетних ударів були знищені кримінальні провадження не може бути єдиною підставою для продовження даного виду забезпечення у вигляді арешту майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004) У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) від 28.10.1999, п.78).
З урахуванням викладеного, а саме того, що з матеріалів справи, наданих слідчому судді, неможливо чітко встановити, що ОСОБА_6 мав і має інший процесуальний статус, ніж свідок, станом на теперішній час ОСОБА_6 загинув, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність продовження дії накладеного арешту на вказане майно, що є підставою для його скасування та задоволення скарги ОСОБА_4 в цій частині.
Щодо вимог скарги про зобов`язання прокурора (прокурорів), який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 внесеному в ЄРДР 10.03.2021 року, повернути громадянці ОСОБА_4 , грошові кошти, то вони не підлягають задоволенню, оскільки дані вимоги не передбачені ст. 174 КПК України в порядку розгляду скарги щодо скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000050 від 10.03.2021, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2021 року - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, а саме арешт грошових коштів в розмірі 9000 доларів США, що були вилучені 19.10.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та який був накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.11.2021 року по кримінальному провадженню №0000050.
В іншій частині клопотання щодо зобов*язання проведення відповідних дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя