Справа 556/1115/22
Номер провадження 1-в/556/197/2022
У Х В А Л А
іменем України
про відмову в задоволенні клопотання
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким
03.08.2022 року

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Полицької ВК-76 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Талівка, Станично - Луганського району, Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працював, з середньою освітою, проживавшого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого.

Засудженого: 22.07.2015 Новопсковським районним судом Луганської області за ст. 121 ч.2; 71 ч. 1,4 КК України до 8 років позбавлення волі, частково приєднати покарання за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 03.04.2015. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.04.2016 згідно ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.06.2015 по 22.08.2015 з розрахунку день за два,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. В обґрунтування клопотання вказував, що відносно нього настав передбачений законом строк, та присутні всі необхідні умови для застосування ст.82 КК України, , має вісім заохочень, мав двадцять одне стягнення які знято та погашено.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник підтримали клопотання.

Представник Полицької ВК-76 на заперечив проти задоволення клопотання.

Прокурор заперечив проти клоптання та пояснив, що в Полицькій ВК-76 ОСОБА_5 відбуває покарання з 05.04.2022 року. В даний час засуджений характеризується посередньо, раніше допустив двадцять одне порушення встановленого порядку відбування кримінального покарання. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Має вісім заохочень. Тому, на думку прокурора, ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_8 суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 22.07.2015 за ст. 121 ч.2; 71 ч. 1,4 КК України до 8 років позбавлення волі, частково приєднати покарання за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 03.04.2015. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.04.2016 згідно ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.06.2015 по 22.08.2015 з розрахунку день за два.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_9 перебуває з 05.06.2015.

29.03.2019 комісією Вільянської ВК-20 відмовлено у направленні клопотання до суду відповідно до статті 82 КК України, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. На час прийняття вказаного рішення ОСОБА_5 мав п`ятнадцять стягнень, мав два заохочення, характеризувався посередньо.

Таким чином, рішення комісії Вільянської ВК-20 прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5.

Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання в Полицькій ВК-76 засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, допустив двадцять одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Має вісім заохочень.

Як вбачається зі ст..82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Разом з тим, судом встановлено, що за весь час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 не проявив сумлінної поведінки, яка б свідчила про його виправлення.

Зокрема, сумлінною поведінкою суд вважає не просте дотримання засудженим вимог адміністрації установи відбування покарання та утримання від порушень режиму, а й активну участь у роботах з благоустрою установи, сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, демонстрування позитивного прикладу іншим засудженим та їх заохочення до правомірної поведінки.

В той же час, ОСОБА_5 допустив двадцять одне порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме: порушення форми одягу, зберігання заборонених предметів, порушення розпорядку дня, перешкоджав проведення обшуку, вживання алкоголю, порушення локалізації. Має вісім заохочень. Під час відбування покарання засуджений також не працював, проте має бажання працювати.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_8 не є сумлінною, співвідношення між отриманими ним стягнення та заохоченнями не свідчить, що засуджений твердо та в повній мірі став на шлях виправлення, і підстав для застосування відносно нього положень ст.82 КК України суд не вбачає.

При цьому суд також приймає до уваги, що у відповідності до ст.61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. В той же час, до завершення строку покарання ОСОБА_10 залишається 07 місяців 16 днів, тобто така міра покарання як обмеження волі, до нього не може бути застосована.

Враховуючи викладене, керуючись ст.82 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити за безпідставністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляцію не було подано. В разі подання апеляції ухвала набирає законної сили після її перегляду судом апеляційної інстанції за умови, що ухвалу не було скасовано.

Повний текст ухвали проголошено 08 серпня 2022 року о 16 год.50 хв

Суддя: ОСОБА_1