Справа № 404/3865/22
Номер провадження 1-кс/404/1972/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника заявленого до арешту майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001857 за ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на транспортний засіб «CHEVROLET NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2004 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , власником якого є АТ «А-БАНК» відповідно до договору фінансового лізингу від 15.10.2021 року, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

В обґрунтування клопотання зазначає, що існує потреба накласти арешт, з метою забезпечення збереження речового доказу, яким незаконно заволоділи невстановлені слідством особи.

ОСОБА_4 просить накласти арешт на автомобіль.

За версією сторони обвинувачення, 26.04.2022 року ОСОБА_6 , під приводом проведення ремонтних робіт, заволодів автомобілем "CHEVROLET Nubira" д.н.з. НОМЕР_1 , котрий знаходився біля житлового будинку за адресою м. Кропивницький. вул. Попова 18, корп.4, та зник у невідомому напрямку.

20.07.2022 року ОСОБА_6 , на прилеглій території за адресою: м. Кропивницький, проспект Інженерів, 1, добровільно видав автомобіль «CHEVROLET NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2004 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , який в подальшому був вилучений.

Транспортний засіб був оглянутий та визнаний речовим доказом у кримінальному проваджені №0001857 за ч. 2 ст. 289 КК України, для проведення подальших судових експертиз, оскільки могли бути використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди.

Транспортний засіб є предметом вчинення злочину, являється речовим доказом, визнано речовим доказом, відтак має важливе значення для встановлення визначальних обставин по даному кримінальному провадженні, може бути використаний як доказ обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, а також для забезпечення умов належного зберігання та заборону користування автомобілем із забороною його подальшого відчуження.

З метою відновлення порушених прав та законних інтересів власника майна просить накласти арешт на майно.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

В обґрунтування слідчий вказав, що відповідно до договору фінансового лізингу від 15.10.2021 року, власником транспортного засобу є АТ «Акцент-Банк», лізингоодержувачем являється ОСОБА_4 , яка передала автомобіль ОСОБА_6 ..

Таким чином, слідчий надав достатні та переконливі факти, що транспортний засіб міг бути предметом можливого самоправного посягання на право законного володіння та розпорядження майном, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Заявлений до арешту транспортний засіб набутий в незаконний спосіб, є об`єктом кримінально протиправних дій, зберігає на собі сліди вчинення злочину, що дає достатні підстави вважати, що автомобіль є майном, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, а тому необхідно вжити заходів для унеможливлення подальших втрат, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий довів наявність розумної підозри про існування ризику нового перепродажу, розборки, продажу цілого по частинам, заміни номерних вузлів та агрегатів, тобто ризику втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов, тимчасово вилучене майно відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування, призначення та проведення спеціальних досліджень є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

У випадку повернення автомобіля його володільцю, - ОСОБА_6 виникне ризик подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, продажу тобто не будуть досягнуті завдання цього кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню вимога слідчого, про необхідність накладення арешту на: тимчасово вилучений транспортний засіб з встановленням заборони: користування, володіння, розпорядження ним.

Окремої уваги заслуговують наступні факти: власник майна дозволив особі користуватись майном. Згодом користувач віддав спірне авто.

Також наявні сумнівні та неперевірені обставини переходу права користування на транспортний засіб. Фактично існують претензії щодо відшкодування збитків, а також стягнення витрат на: ремонт, поліпшення, зберігання автомобіля, амортизаційні втрати, необхідність застосування реституції та можливе оспорювання правомірності переходу права користування та власності на засіб пересування. Всі ці фактори остаточно переконують про деліктні правовідносини та наявний майновий спір щодо користування та володіння рухомим майном.

Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України, спір про належність речей які підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили. Згідно п. 1 Постанови Пленуму № 5 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Таким чином, по кримінальному провадженню власники/володільці можуть ініціювати перед судом чи слідчим суддею розгляд клопотання про зняття арешту, після пред`явлення ними копії судового рішення, що набрало законної сили, про визнання за певною особою права власності чи користування тимчасово вилученим та арештованим автомобілем. Застосований правовий механізм гарантує забезпечення майнових прав власника/володільця та законність переходу права володіння, розпорядження і користування.

Цивільний та Цивільно-процесуальний Кодекс України регулюють порядок повернення майна, що було набуто особою без достатніх правових підстав. На відміну від вирішення майнових спорів, слідчий суддя за правилами п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України може повернути тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено тільки у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

У цьому провадженні ОСОБА_4 є власником арештованого майна, а не його володільцем. ОСОБА_4 особисто наполягає про накладення арешту. За правилами ч.1 ст. 169 КПК України, слідчий суддя у кримінальному судочинстві не має законних підстав повернути авто безпосередньо ОСОБА_4 , оскільки воно було вилучено у ОСОБА_6 .

Органом досудового слідства транспортний засіб визнано речовим доказом. Арешт даного майна буде забезпеченням запобігання можливості його перетворення, знищення, відчуження, втрати або настання інших наслідків, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні та можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом із цим, враховуючи, що вказане майно має істотне значення як речовий доказ у кримінальному провадженні та існує реальна загроза можливості незаконного відчуження, або іншим чином знищення чи спотворення вищезазначеного майна третім особам, з метою уникнення випадків відчуження арештованого майна або передачі майнових прав на нього до інших осіб, що, в свою чергу, завдасть майнової шкоди потерпілому та буде перешкоджати проведенню повного та всебічного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вважаю, з метою не допущення вчинення протиправних дій, необхідно накласти арешт на транспортний засіб «CHEVROLET NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2004 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 із забороною розпорядження та користування майном, вчинення будь-яких реєстраційних дій, спрямованих на передання у власність, розпорядження.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому накладення арешту на автомобіль відповідає потребам досудового розслідування. Такий вид втручання у права та законні інтереси спрямований на встановлення фактичних обставин справи.

Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на те, що автомобіль є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому накладення арешту на вказане майно до прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, буде сприяти об`єктивному розслідуванню та запобігання можливості його перетворення, знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. З урахуванням викладеного і керуючись ст. ст. 170, 172-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001857 за ч. 2 ст. 289 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «CHEVROLET NUBIRA» д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2004 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , власником якого є АТ «А-БАНК» та фактичним володільцем ОСОБА_6 , заборонивши відчужувати, користуватись та розпоряджатись автомобілем.

Слідчому СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 вчинити дії, спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчений строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1