КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №636/3278/19
Провадження № 1-кп/552/621/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 року Київського районного суду м.Полтави

у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінального провадження за №0000337 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 11, 12 ч. 2 ст.115 КК України, -

за участю: прокурора - ОСОБА_9 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спливає. Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, на теперішній час залишаються підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих чи свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі довідки с ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з 15.09.2022 року доступ до глобальної мережі Інтернет відсутній, у зв`язку відключенням від системи електропостачання.

Відповідно до п.7 листа Верховного Суду від 03.03.2022 за № 1/0/2-22, судам слід ураховувати об`єктивні обставини, як виняток, с можливістю допуску розгляду клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Враховуючи те, що станом на 15.09.2022 відсутня можливість розгляду клопотання за участю обвинувачених, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність останніх.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, яке просить суд задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 та захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_13 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскілки останнім не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, просили суд змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 проти клопотання прокурора заперечував.

З`ясувавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке, у разі доведеності їх вини, передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, що дає підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, також можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Тобто підстави, за яких судом було застосовано і продовжено щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відсутні.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим до шістдесяти днів до 13 листопада 2022 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 197, 199, 314-315 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до шістдесяти днів до 13 листопада 2022 року включно.

Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 13 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3