Справа № 677/324/22
УХВАЛА
16 травня 2022 року м. Старокостянтинів
Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинові заяву про самовідвід судді Красилівського районного суду Хмельницької області,
20 квітня 2022 року суддя ОСОБА_5 подала заяву про самовідвід.
В обґрунтування заяви зазначила, що нею було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст.122 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення якому ставилося у провину те, що він 04 липня 2021 року близько 19 години 52 хв. на автодорозі в с. Берегелі, керуючи транспортним засобом марки «VOIKSWAGEN» номерний знак НОМЕР_1 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим змусив водія автомобіля «AUDI» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію, порушивши п.13.4 ПДР України.
Відтак, уважала, що ці обставини відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України є такими, що викликають сумнів у її упередженості при розгляді кримінального провадження, а тому є підставою для її відводу.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29 квітня 2022 року заяву судді Красилівського районного суду ОСОБА_5 про самовідвід передано на розгляд до Старокостянтринівського районного суду.
У судове засідання заявник, прокурор та інші учасники кримінального провадження, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до ст.81 КПК України не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності судді відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Судом установлено, що відповідно до постанови судді Красилівського районного суду від 19 жовтня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.5 ст.122 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАп за відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ставилося у провину те, що він 04 липня 2021 року близько 19 години 52 хв. на автодорозі в с.Берегелі, керуючи транспортним засобом марки «VOIKSWAGEN» номерний знак НОМЕР_1 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим змусив водія автомобіля «AUDI» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію, порушивши п.13.4 ПДР України.
У своїй заяві суддя ОСОБА_5 вказувала, що надала оцінку доказам у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.5 ст. 122 КУпАП, які будуть предметом дослідження у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.28, ч.2 ст. 345 КК України.
На переконання суду, досліджені суддею ОСОБА_5 докази в справі про адміністративне правопорушення, хоч і зазначені як додатки до обвинувального акту в кримінальному провадженні, однак стосуються обставин, які не є предметом доказування у цьому кримінальному провадженні.
Ураховуючи викладене, а також те, що особиста безсторонність суду презюмується, а доказів протилежного суду надано не було, відсутні підстави вважати про наявність у судді ОСОБА_5 суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у неї певної особистої заінтересованості в результатах розгляду кримінального провадження.
Відтак зазначені суддею ОСОБА_5 обставини не є достатніми, переконливими підставами для виникнення сумнівів в упередженості судді, в розумінні ст.75 КПК України, які виключають її участь у розгляді кримінального провадження.
А тому в задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.
Керуючись ст.75, 81 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: