Справа № 932/3233/22
Провадження №1-кс/932/1680/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томаківка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ :
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово. Клопотання мотивоване наступним.

У провадженні слідчого відділення ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000445 від 15.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2022 року ОСОБА_4 приблизно о 14 годині 00 хв., ОСОБА_4 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкала малознайома йому ОСОБА_6 з малолітніми дітьми: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Знаходячись у вищевказаному місці у зазначений час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 проник до вищевказаного домоволодіння в якому перебували малолітня ОСОБА_7 та малолітній ОСОБА_8 . В приміщенні ОСОБА_4 побачив на підлозі мобільний телефон, марки NOKIA C20 TA-1352 D/S 2/32 пісочного кольору, у синьо-блакитному чохлі, що перебував з ввімкненим зарядним пристроєм, який останній визначив як предмет свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону, марки NOKIA C20 TA-1352 D/S 2/32, що належить потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, повторно, в умовах воєнного часу, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи, що його дії є очевидними для малолітньої ОСОБА_7 , яка намагалась зупинити незаконні дії ОСОБА_4 , але останній не реагував та долаючи супротив, взявши вищевказаний мобільний телефон направився на вихід із домоволодіння.

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється.

Умисні дії ОСОБА_4 виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у проваджені матеріалами.

Сторона обвинувачення вважає, що на даному етапі досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, оскільки є достатньо даних, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З наведених підстав слідчий просить клопотання задовольнити та обрати запобіжний захід, про який просить у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру повністю, проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, не заперечує.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, вивчивши надані суду клопотання з доданими до нього додатками, матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2022 року ОСОБА_4 приблизно о 14 годині 00 хв., ОСОБА_4 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкала малознайома йому ОСОБА_6 .

Знаходячись у вищевказаному місці у зазначений час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 проник до вищевказаного домоволодіння, де побачив на підлозі мобільний телефон, марки NOKIA C20 TA-1352 D/S 2/32 пісочного кольору, у синьо-блакитному чохлі, що перебував з ввімкненим зарядним пристроєм, який останній визначив як предмет свого злочинного посягання. Після чого реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме мобільного телефону, марки NOKIA C20 TA-1352 D/S 2/32, що належить потерпілій ОСОБА_6 , діючи умисно, відкрито, повторно, в умовах воєнного часу, заволодів вказаним мобільним телефоном та утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З матеріалів клопотання видно, що 20 червня 2022 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджена протоколом допиту потерпілої від 17.06.2022 року, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи за фотознімками зі свідками, повідомленням про підозру та іншими доказами у сукупності.

Отже, дослідивши надані докази, та враховуючи визнання підозри самими ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що підозра ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою і підтверджується зібраними матеріалами.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, який скоєний ОСОБА_4 є тяжким.

З приводу ризиків та їх доведеності прокурором, слід зазначити таке.

На існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому з метою уникнення покарання за цей злочин може вчинити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Отже, цей ризик є доведеним.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний на даний час не працює, неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливою метою та власного збагачення. Отже, цей ризик є також доведеним.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

В даному випадку, враховуючи особу підозрюваного, тяжкість можливого покарання за злочин, наявність судимості, є доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово. Зазначений запобіжний захід є достатньо суворим і полягає у забороні підозрюваному залишати своє житло цілодобово.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати це житло цілодобово.
Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання по виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-при зміні місця проживання повідомити про це слідчого, прокурора чи суд;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш обтяжливий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Дата закінчення дії ухвали 18.08.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9