Справа № 716/1782/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
представника Чернівецького районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Чернівецького РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку,
ВСТАНОВИВ:

Начальник Чернівецького РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про вирішення питання, пов`язаного з порядком виконання вироків відносно ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 537,539 КПК України.
Зазначає, що 28.03.2022 року до Чернівецького РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області надійшов на виконання вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.02.2022 року відносно ОСОБА_5 , яким його засуджено за ст.125 ч.2 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Крім даного вироку суду з 18.03.2022 року у Чернівецькому РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області перебуває на виконанні вирок Садгірського районного суду м.Чернівці від 11.01.2022 року відносно ОСОБА_5 , яким його засуджено за ст.185 ч.3, ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
У вироці Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.02.2022 року не зазначено інформацію про наявність вироку Садгірського районного суду м.Чернівці відносно ОСОБА_5 від 11.01.2022 року, не вказано на самостійне виконання цих вироків, або про приєднання на підставі ч.4 ст.70 КК України не відбутої частини покарання призначеного за попереднім вироком.
В судовому засіданні представник Чернівецького РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав за необхідне задовольнити клопотання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив подане клопотання задовольнити.
Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з п. 11 ч. ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу (за місцем виконання), має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Судом встановлено, що вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.02.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засуджено за ст.125 ч.2 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Вирок набрав законної сили 26.03.2022 року.
11.01.2022 року Садгірським районним судом м.Чернівці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Ржавинці Чернівецького району Чернівецької області засуджено за ст.185 ч.3, ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Вирок набрав законної сили 03.03.2022 року.
Відповідно до загальних вимог ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б один із злочинів є особливо тяжким, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.
Згідно вимог ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (п.п.23,25) «у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. За сукупністю вироків (ст. 71 КК) призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та статей 411, 413 КПК.
За правовим висновком Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км18 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
До того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, що міститься у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції». Питання про застосування покарання при наявності кількох вироків підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 537 КПК України.
Враховуючи, що на момент ухвалення вироку Заставнівським районним судом Чернівецької області 23.02.2022 року за вчинення кримінального проступку, за ст.125 ч.2 КК України вирок Садгірського районного суду м.Чернівці від 11.01.2022 року не набрав законної сили, суд вважає неможливим складання призначених покарань.
З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.02.2022 року, та вирок Садгірського районного суду м.Чернівці від 11.01.2022 року, якими ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень необхідно виконувати самостійно.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Чернівецького РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_3 задовольнити.
Визначити, що вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.02.2022 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ст.. 125 ч.2 КК України та вирок Садгірського районного суду м.Чернівці від 11.01.2022 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ст. 185 ч.3, ст.289 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки - необхідно виконувати самостійно.
На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1