Справа № 761/4052/22
Провадження № 1-кс/761/2607/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000081 02.02.22 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1 , для забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000081 02.02.22 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000081 02.02.22 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.22 року близько 21.40 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом по проїзній частині Оболонського проспекту в районі будинку № 7 на регульованому пішохідному переході скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по регульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

01.02.22 в ході огляду вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, а 02.02.22 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Згідно свідоцтва на реєстрацію серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1

Вказаний у клопотанні транспортний засіб, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування.

Прокурор в клопотанні зазначає, що повернення вказаного транспортного засобу, та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до його видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це може призвести до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна прокурор зазначає забезпечення належного проведення судових експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився та у своєму клопотанні просив здійснювати розгляд без його участі.

Володілець майна, на яке прокурор просить накласти арешт, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України розгляд клопотання здійснюється за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000081 02.02.22 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.286 КК України, та майно відносно якого ініціюється питання про накладення арешту, відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання автомобіля як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Необхідність накладення арешту на транспортний засіб обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження наддасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України, забезпечить виконання вимог ст.2,9,28,94 КПК України, щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на автомобіль, а також що він з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з транспортним засобом слід провести в ході досудового розслідування експертні дослідження, відтак автомобіль, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Беручи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, викладене вище обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль шляхом заборони розпорядження ним.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна шляхом заборони розпорядження ним, без задоволення клопотання в частині вирішення порядку зберігання речових доказів, враховуючи, що слідчим суддею вирішується питання про арешт майна відповідно до статей 170-173 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000081 02.02.22 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, а саме на автомобіль марки «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження даним автомобілем.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_7