УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

Справа № 936/285/22

Провадження № 1-кп/936/55/2022

11.03.2022 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законних представників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників обвинувачених ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 , її законного представника ОСОБА_12 , представника потерпілої ОСОБА_13 , під час підготовчого судового розгляду кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про обвинувачення їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 Кримінального кодексу України,

розглянувши клопотання начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, учня 10-А класу Верхньоворітської ЗЗСО I-III ступенів імені Софії Малильо,

в с т а н о в и в:

У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що 09 березня 2022 року до Воловецького районного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо вчинення ними злочину, передбаченого ч.3 ст.152 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2021 за № 0000237.
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 24 серпня 2021 року приблизно о 22 години 30 хвилин він та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у підвальному приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи достовірно про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , є неповнолітньою, із застосуванням фізичного насильства, умисно, усвідомлюючи, що вчиняють дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням у тіло ОСОБА_11 , без добровільної згоди останньої та бажаючи цього, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, групою осіб згвалтували останню, чим спричинили своїми діями їй моральні та фізичні страждання, порушили її статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а саме, вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та інших предметів без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчинених групою осіб щодо неповнолітньої.
11 січня 2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду прийнято рішення про продовження строку застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк до 11.03.2022.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним особливо тяжкого злочину ґрунтується на сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів, зокрема, у ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_11 під час допиту надала показання, за яких обставин її було зґвалтовано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 групою осіб, повідомила про час, місце та інші обставини скоєного ними злочину, висновки проведених експертних досліджень у кримінальному провадженні, показання свідків підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 насильницького статевого злочину стосовно ОСОБА_11 . Отже, вчинення ОСОБА_5 злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, підтверджується наступними зібраними у ході досудового слідства доказами, а саме:
протоколом огляду місця події від 14.09.2021, у приміщенні підвалу за адресою: АДРЕСА_1 , де було скоєно кримінальне правопорушення;
протоколами обшуку від 14.09.2021, проведених у житлових будинках за місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у ході яких виявлено одяг, у якому вони були одягнуті на час вчинення злочину;
протоколом огляду місця події від 15.09.2021, у ході якого було виявлено та вилучено одяг неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , у якому вона була одягнута у той день, коли стосовно неї було скоєно зґвалтування;
протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , її додаткового допиту, під час яких вона дала показання, за яких обставин її було зґвалтовано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 групою осіб, про характер застосованого щодо неї насильства;
протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.09.2021 та її додаткового допиту, під час яких остання підтвердила, що її внучку було зґвалтовано 24.08.2021, після чого дізнавшись про даний факт вона написала заяву до поліції. Окрім цього, повідомила, що за місцем її проживання приходили близькі родичі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з метою впливу на потерпілу та чинили на них психологічний тиск задля припинення кримінального переслідування останніх;
протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 14.09.2021, яка дала показання про те, що на початку вересня 2021 року вона у мобільному телефоні ОСОБА_11 побачила відеозапис, на якому було зафіксовано вчинення стосовно неї насильницьких дій сексуального характеру, після чого ОСОБА_11 підтвердила, що її було зґвалтовано 24.08.2021 ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_6 . Про вчинення стосовно неї злочину ОСОБА_11 нікому не повідомила, побоюючись погроз застосування до неї вказаними особами фізичного насильства;
протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 15.09.2021, її додаткового допиту від 29.10.2021, під час яких остання повідомила, що з метою надання доказів працівникам поліції вона зберегла розповсюджене у мережі Інтернет на свій мобільний телефон відеозапис, на якому зафіксовано факт зґвалтування ОСОБА_11 . Окрім цього, повідомила про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 чинили психологічний тиск на потерпілу з метою приховати вчинений ними злочин, уникнути кримінальної відповідальності, за місцем її проживання приходили близькі родичі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з метою впливу на потерпілу задля припинення кримінального переслідування останніх;
протоколами допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які під час допиту підтвердили, що ОСОБА_11 у розмові з ними підтвердила факт її зґвалтування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.10.2021, який підтвердив факт зґвалтування своєї доньки, повідомив про те, що остання не повідомили про факт вчиненого щодо неї злочину через погрози та залякування її ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;
протоколом огляду предмету від 26.10.2021, за результатами якого у встановленому КПК України порядку вилучено відеозапис, на якому зафіксовано факт зґвалтування ОСОБА_11 ;
протоколами пред`явлення речей для впізнання від 26.11.2021, за результатами яких неповнолітня потерпіла впізнала та вказала, у яких саме речах були одягнені неповнолітні підозрювані в момент скоєння згвалтування;
висновком судово-психологічної експертизи № СЕ-19/114-21/19348-ПС від 15.12.2021, відповідно до якого неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 не має таких індивідуально-психологічних особливостей, що суттєво вплинули на характер її показів у даному кримінальному провадженні; неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 здатна правильно сприймати обставини справи і давати про них відповідні свідчення;
висновком судово-психологічної експертизи № СЕ-19/114-21/19349-ПС від 17.12.2021, відповідно до якого неповнолітня потерпіла в обставинах посягання на її статеву недоторканість, була здатна частково розуміти сексуальний характер скованих з нею дій, але не здатна до розуміння їх значення та здійснення опору; ситуація, що досліджується у даному кримінальному провадженні, є психотравмувальною, що вплинуло на її емоційну, когнітивну та поведінкову сфери;
висновками комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/109-21/21/11410 від 07.12.2021, об`єктом дослідження якої була інформація, збережена на мобільному телефоні ОСОБА_11 , та № СЕ-19/109-21/11409-КТ від 12.01.2022, об`єктом дослідження якої була інформація, збережена на мобільному телефоні ОСОБА_6 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Необхідність у обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків злочину.
Зокрема, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, пов`язаний з посяганням на статеву недоторканість неповнолітньої потерпілої, вчиненому групою осіб. У разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі. З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Окрім цього, наявний ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на потерпілу та свідків.
З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину стосовно неповнолітньої потерпілої, яка проживає у одному із ним населеному пункті, навчається у одному з ним навчальному закладі, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № СЕ-19/114-21/19349-ПС від 17.12.2021 ситуація, що досліджується у даному кримінальному провадженні, є психотравмувальною для неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , інший більш м`який запобіжний захід не буде достатньої ефективним для того, щоб запобігти ризику незаконного впливу на потерпілу.
Отже, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наведеним вище ризикам, прокурор вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив задоволити подане клопотання з підстав, наведених у такому.
Потерпіла та її представники клопотання підтримали.
Захисник обвинуваченого не заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Одночасно висловив позицію щодо можливості не застосовувати заборону на спілкування з потерпілою, оскільки лише через діалог можливо буде досягнути певного примирення.
Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього,суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).
Відповідно до ст..181 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом і полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 Кримінального кодексу України, відносно нього на розгляді Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває відповідний обвинувальний акт, що дає підстави зробити висновок про те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення ґрунтується на сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів.
Встановлюючи наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, суд констатує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, пов`язаний з посяганням на статеву недоторканість неповнолітньої потерпілої, вчиненому групою осіб. У разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі. З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а, отже, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачені, потерпіла та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду.
Окрім цього, суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України- незаконного впливу ОСОБА_6 на потерпілу та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які, як стверджує сторона обвинувачення, дають показання, що викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині.
Беручи до уваги те, що неповнолітні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 навчаються в одному із ОСОБА_6 навчальному закладі, проживають у одному населеному пункті, є обґрунтовані підстави вважати, що він може незаконно впливати на цих свідків з метою зміни ними своїх показань на свою користь.
Також з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину щодо неповнолітньої ОСОБА_11 , пов`язаному із посяганням на її статеву недоторканість, яка дає показання, що викривають його у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати також і на потерпілу ОСОБА_11 , зокрема, для зміни нею показань на свою користь та з метою відмови нею у кримінальному переслідуванні ОСОБА_6 .
З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину стосовно неповнолітньої потерпілої, яка проживає у одному із ним населеному пункті, навчається у одному з ним навчальному закладі, а подія, що досліджується у даному кримінальному провадженні, є психологічно важкою для для неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , інший більш м`який запобіжний захід не буде достатньої ефективним для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Таким чином, суд приходить висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням наведеного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характеру, можливої міри покарання, віку, стану здоров`я обвинуваченого, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наведеним вище ризикам, суд вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово.
За наведених вище обставин будь-який інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для запобігання ризикам переховування обвинуваченим від суду та незаконного впливу на свідків і потерпілу у цьому кримінальному провадженні.
Крім цього, у встановленому ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України порядку обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно зобов`язати утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 .
Керуючись ст. ст. 315, 176, 177, 178, 181, 193-194, 196, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задоволити.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не судимого, учня 10-А класу Верхньоворітської ЗЗСО I-III ступенів імені Софії Малильо, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без застосування електронних засобів контролю, на строк два місяці.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок, передбачений п.4 ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися у житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього вищенаведених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановити до 11.05.2022 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 12.03.2022 року.

Суддя: ОСОБА_1