Справа № 526/1695/22
Провадження № 1-кп/526/306/2022

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч кримінальне провадження № 0000389 від 22.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта вища, одруженої, працює ТОВ Фармацевтична компанія «Здоров`я», майстер дільниці, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

20 серпня 2022 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_4 , проходячи поблизу будинку № 44 по вул. Полтавська у м. Гадяч Миргородського району Полтавської області, знайшла банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 для обслуговування банківського рахунку НОМЕР_2 неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку остання загубила того ж дня.

Отримавши доступ до вказаної платіжної картки, у ОСОБА_4 виник умисел на здійснення крадіжки чужого майна грошових коштів з відповідного банківського рахунку, шляхом здійснення оплати ними у безготівковій формі за споживчі товари у торговельному закладі на власний розсуд.

Маючи корисливий мотив та мету, діючи з прямим умислом в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 з 24 лютого 2022 року (з продовженням строку його дії Указом Президента України №133/22 від 14.03.2022, №259/22 від 18.04.2022, №341/22 від 17.05.2022 та №573/22 від 12.08.2022) крадіжки грошових коштів з банківського рахунку неповнолітньої ОСОБА_6 , в якомога найбільшому розмірі, шляхом їх перерахування в якості оплати за споживчі товари, прийшла до магазину «Продукти» за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у магазині, в період часу з 20 год. 32 хв. по 20 год. 37 хв. ОСОБА_4 за допомогою платіжної картки здійснила купівлю товару на загальну суму 720 грн за гроші належні неповнолітній ОСОБА_6 , без відома та дозволу останньої, тобто вчинила їх таємне викрадення (крадіжку) з банківського рахунку неповнолітньої. Того ж вечора розпорядилася придбаними споживчими товарами на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 720 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

31 серпня 2022 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, тобто призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією статті, а саме у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 гривень.

Підставами для обрання такої міри покарання, є наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду і призначити підозрюваній узгоджену міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та пояснила, що вона розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 надала свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості прокурора з обвинуваченою у даному кримінальному провадженні.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Окрім того, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у разі надання письмової згоди прокурору потерпілим на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а відповідно до частини другої ст. 474 цього Кодексу - розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого вона обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та що вона цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинувачену ОСОБА_4 , яка пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 31 серпня 2022 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснені та їй зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 серпня 2022 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 гривень.

Речовий доказ: банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 , законному представнику потерпілої ОСОБА_7 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1