Провадження № 11-кп/811/542/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року,
з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7 ,
встановила:
на розгляді Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції від 30 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, з 30 травня 2022 року до 29 липня 2022 року та визначено заставу в розмірі 49 620,00 грн.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави, покладено відповідні обов`язки.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що висновки суду про наявність ризиків не підтверджуються об`єктивними даними, а відтак, ґрунтується на припущенні.

Вважає, що визначений обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави є завідомо непомірним, з огляду на майновий стан останнього.

Акцентує, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у вчиненому та сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року в частині визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави та постановити нову ухвалу, якою визначити останньому заставу у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 24 810 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому, були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні, які також слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, а відтак, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім.
Крім цього, згідно вимог ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Так, п.2 ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Отже, на думку колегії суддів, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , з врахуванням тяжкості інкримінованих йому за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого та мотивів прокурора, оскільки, є всі підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду і незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 із визначенням застави без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4