Провадження №1-кп/447/22/22
Справа №443/284/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №0000703, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2017 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Молотів, Жидачівського району Львівської області, українки, громадянки України, із вищою медичною освітою, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стрий, Львівської області, українця, громадянина України, із вищою медичною освітою, одруженого, який працює лікарем-хірургом у Комунальному некомерційному підприємстві «Жидачівська міська лікарня» Жидачівської міської ради Львівської області, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представник потерпілих ОСОБА_8 ,

захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

20.06.2017 о 18:00 год. у приймальне відділення КУ «Жидачівська центральна районна лікарня», що за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Ярослава Мудрого, 29, бригадою екстреної медичної допомоги пункту ЕМД «Журавно» Жидачівської ЕМД КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» доставлено неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з діагнозом: «Вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу. Тепловий удар?». Згідно графіку чергувань по інфекційному відділенні, затвердженого головним лікарем вказаної лікарні на червень 2017 року, для огляду та надання кваліфікованої медичної допомоги у приймальне відділення було викликано чергового лікаря по КУ «Жидачівська ЦРЛ» лікаря-інфекціоніста ОСОБА_3 , яка відповідно до наказу головного лікаря КУ «Жидачівська центральна районна лікарня» №121 від 28.07.1967, прийнята на посаду лікаря-інфекціоніста Жидачівської ЦРЛ, володіє вищою категорією за спеціальністю лікаря-інфекціоніста, та, яка у вказаний період була відповідальною за встановлення діагнозу, призначення обстеження та обрану тактику лікування неповнолітнього хворого ОСОБА_11 . Проведеним оглядом та згідно симптомів, описаних у медичній карті стаціонарного хворого №2736, черговим лікарем лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 виставляється неправильний діагноз: «Гострий гастрит», при цьому призначається проведення біохімічного аналізу крові, який був недостатній для виставлення даного діагнозу та вимагав призначення додаткових методів обстеження, що не було зроблено останньою. Надана медична допомога під час госпіталізації не відповідала вимогам клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з гострою непрохідністю кишок, затвердженого Наказом МОЗ України №297 від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальності «Хірургія», оскільки діагноз неповнолітньому хворому був виставлений невірно, та останній був госпіталізований не у профільне відділення (інфекційне відділення), та у зв`язку із чим, обрана черговим лікарем лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 тактика лікування була неправильною.

У подальшому, черговим лікарем лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 викликаються суміжні спеціалісти, а саме о 20:00 год. та о 22:00 год. 20.06.2017 неповнолітній хворий ОСОБА_11 оглядається черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 , який станом на 22:00 год. 20.06.2017, володіючи на той час інформацією про результати ультразвукового дослідження (надмірно виражений метеоризм), та враховуючи загальний стан неповнолітнього хворого ОСОБА_11 , не запідозрив наявність гострої хірургічної патології (непрохідність кишок). Також о 20:20 год. 20.06.2017 неповнолітній хворий ОСОБА_11 оглядається черговим лікарем-педіатром ОСОБА_12 , яка теж виставляє теж неправильний діагноз: «Функціональні розлади травлення. Хронічний гастродуоденіт в стадії загострення». Відповідно черговий лікар лікарні лікар-інфекціоніст ОСОБА_3 при виникненні складнощів у постановці остаточного діагнозу повинна була ініціювати спільний огляд вузькими спеціалістами з метою недопущення виставлення хибного діагнозу та призначення правильного лікування.

21.06.2017 о 03:00 год. черговим лікарем лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 , а також черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 виставляється правильний, але запізнілий діагноз: «Кишкова непрохідність», запідозрений на основі скарг хворого на болі в животі, живіт якого значно піддутий, наявна блідість шкірних покривів, блювання до 5 разів, відрижка, «ікота», обкладеність язика білим та сіруватим нальотом із відбитками зубів по боках, відсутність випорожнень, невідходження газів, та приймають спільне рішення про термінове транспортування неповнолітнього хворого ОСОБА_11 для госпіталізації у хірургічне відділення ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ», що за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Лисенка, 31.

Разом із тим, черговий лікар лікарні лікар-інфекціоніст ОСОБА_3 , несучи персональну відповідальність за надання медичної допомоги неповнолітньому хворому ОСОБА_11 , який знаходився під її наглядом, у період з 18:00 год. 20.06.2017 до 03:00 год. 21.06.2017 недбало відносячись до своїх професійних обов`язків, порушуючи вимоги галузевих нормативних документів, а саме п.п. 1.2, 1.7, 2.1, 2.4, 2.5, 3.2, 4.2, 4.3 положення про чергового лікаря КУ «Жидачівська центральна районна лікарня», затвердженого головним лікарем вказаної лікарні 04.01.2017, про те, що черговий лікар лікарні безпосередньо відповідає за роботу лікарні під час чергувань, згідно з основними завданнями лікарні черговий лікар здійснює керівництво діяльністю лікарні протягом чергування згідно з графіком і відповідає за організацію та рівень лікувально-діагностичної та адміністративно-господарської роботи лікарні; зобов`язаний протягом чергування безпосередньо здійснювати керівництво діяльністю чергового медичного та допоміжного персоналу лікарні, оглядати хворих, що поступають на лікування протягом чергування, вирішувати питання їх госпіталізації, обстеження та лікування, включаючи хірургічне втручання, забезпечувати організацію термінових консультацій та консиліумів; несе відповідальність за надання госпіталізованим хворим кваліфікованої медичної допомоги на рівні діючих протоколів лікування; має право здійснювати протягом чергування контроль за роботою підпорядкованого йому персоналу лікарні, вирішувати питання прийому, відмов від госпіталізації, виписки та переведення хворих на лікування в інші відділення лікарні або інші лікувальні заклади, та ст. 34, п. «а» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, про те, що лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому законом порядку. Лікар повинен сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, а також ст. 6, 35-2, 42, п. «а», «б» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», стандартів та клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з гострою непрохідністю кишок, затверджених Наказом МОЗ України №297 від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальності «Хірургія», не проводила належний догляд та не забезпечила надання медичної хірургічної допомоги неповнолітньому хворому ОСОБА_11 , який знаходився під її наглядом, не забезпечила належного рівня обстеження та лікування хворого протягом усього свого чергування.

Так, ОСОБА_3 як черговий лікар, володіючи на той час інформацією про результати ультразвукового дослідження (надмірно виражений метеоризм), та враховуючи загальний стан хворого, не запідозрила гострої хірургічної патології (непрохідність кишок), несвоєчасно встановила діагноз (кишкова непрохідність), який мав місце у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 , не призначила всі необхідні дослідження й обстеження з метою підтвердження або спростування такої патології, а саме не призначила оглядової рентгенографії органів черевної порожнини, не призначила діагностичної лапароскопії, не поставила питання про виклик лікаря-хірурга дитячого для надання екстреної консультативної медичної допомоги населенню Львівської області для прийняття консилярного рішення щодо подальшої тактики ведення хворого, однією з яких могло бути переведення неповнолітнього хворого у ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ». Таке несвоєчасне встановлення черговим лікарем лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 хірургічної патології, наявної у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 , призвело до відтермінування операційного втручання, погіршення загального стану хворого, розвитку незворотних ускладнень, що в свою чергу призвело до тяжких наслідків.

Будучи доставленим о 06:15 год. 21.06.2017 у ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ», стан неповнолітнього хворого ОСОБА_11 розцінювався як вкрай важкий, останньому під час його госпіталізації проводилися необхідні дослідження, обстеження та виставлено діагноз: «Кишкова непрохідність». Після чого, о 09:20 год. 21.06.2017 за життєвими показниками неповнолітньому хворому ОСОБА_11 ургентно проводиться оперативне втручання у вигляді резекції частини тонкої кишки у зв`язку із гострою кишковою непрохідністю. У ході проведення даного оперативного втручання ліквідовано заворот та виставлено діагноз: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який підтвердився під час проведення другого оперативного втручання у вигляді тотальної резекції тонкої кишки, правобічної геміколектомії, що мало місце о 14:00 год. 21.06.2017. Третє оперативне втручання, що відбулося о 17:55 год. 26.06.2017, проведено у зв`язку із наростаючими прогресуючими явищами поліорганної недостатності у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 . Однак, незважаючи на вжиті заходи для стабілізації стану неповнолітнього хворого ОСОБА_11 та проведені реанімаційні заходи, о 07:50 год. 27.06.2017 було констатовано біологічну смерть неповнолітнього ОСОБА_11 .

Якщо б дії лікарів КУ «Жичівська центральна районна лікарня» були узгодженими та правильними, це б сприяло своєчасному встановленню правильного діагнозу (кишкова непрохідність), дало можливість запідозрити у неповнолітнього ОСОБА_11 наявність гострої хірургічної патології, викликати для консультації дитячого хірурга, вчасно встановити правильний діагноз та провести радикальне хірургічне лікування, запобігти виникненню важких ускладнень у процесі лікування (тромбозу верхньої мезентерійної артерії, некрозу тонкої кишки з мікроперфорацією, прогресуючого некрозу тонкої та часткового некрозу товстої кишки, некрозу поперечно-ободового відділу товстої кишки, поширеного гнійно-фібринозного перитоніту, двобічної серозної бронхопневмонії, септичного шоку: ДВЗ-синдрому, крововиливів у внутрішні органи; геморагічної екзантеми та пролежень у куприковій ділянці; геморагічно-некротичної ентеропатії, кишкової кровотечі; РДС; центролобулярних некрозів печінки; некронефрозу; поліорганної недостатності), що в свою чергу, могло запобігти тяжким наслідкам, а саме смерті неповнолітнього ОСОБА_11 .

Отже, 20.06.2017 о 18:00 год. у приймальне відділення КУ «Жидачівська центральна районна лікарня», що за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Ярослава Мудрого, 29, бригадою екстреної медичної допомоги пункту ЕМД «Журавно» Жидачівської ЕМД КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з діагнозом: «Вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу. Тепловий удар?» доставлено неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для огляду та надання кваліфікованої медичної допомоги, якому у приймальне відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ» викликано чергового лікаря лікаря-інфекціоніста ОСОБА_3 , яка у вказаний період була відповідальною за встановлення діагнозу, призначення обстеження та обрану тактику лікування неповнолітнього хворого ОСОБА_11 . Проведеним оглядом та згідно симптомів, описаних у медичній карті стаціонарного хворого №2736, черговим лікарем лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 виставляється неправильний діагноз: «Гострий гастрит», при цьому призначається проведення біохімічного аналізу крові, який був недостатній для виставлення даного діагнозу та вимагав призначення додаткових методів обстеження, що не було зроблено останньою. Оскільки, діагноз неповнолітньому хворому був виставлений невірно, то надана медична допомога під час госпіталізації не відповідала вимогам клінічного протоколу й останній був госпіталізований не у профільне відділення (інфекційне відділення), та у зв`язку із чим обрана черговим лікарем лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 тактика лікування була неправильною.

Разом із тим, черговий лікар лікарні лікар-інфекціоніст ОСОБА_3 , несучи персональну відповідальність за надання медичної допомоги неповнолітньому хворому ОСОБА_11 , який знаходився під її наглядом, у період з 18:00 год. 20.06.2017 до 03:00 год. 21.06.2017, і володіючи вже на той час, як черговий лікар, інформацією про результати ультразвукового дослідження (надмірно виражений метеоризм) та враховуючи загальний стан хворого, не запідозрила гострої хірургічної патології (непрохідність кишок), несвоєчасно встановила діагноз (кишкова непрохідність), який мав місце у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 , не призначила всі необхідні дослідження та обстеження з метою підтвердження або спростування такої патології, а саме не призначила оглядової рентгенографії органів черевної порожнини, не призначила діагностичної лапароскопії, не поставила питання про виклик лікаря-хірурга дитячого для надання екстреної консультативної медичної допомоги населенню Львівської області для прийняття консилярного рішення щодо подальшої тактики ведення хворого, однією з яких могло бути переведення неповнолітнього хворого у ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ». Таке несвоєчасне встановлення черговим лікарем лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 наявної у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 хірургічної патології призвело до відтермінування операційного втручання, погіршення загального стану хворого, розвитку незворотних ускладнень, що в свою чергу призвело до тяжких наслідків, а саме смерті неповнолітнього ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи черговим лікарем лікарем-інфекціоністом КУ «Жидачівська центральна районна лікарня» вчинила неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки смерть для неповнолітнього хворого ОСОБА_11 , тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 140 КК України.

20.06.2017 о 18:00 год. бригадою екстреної медичної допомоги пункту ЕМД «Журавно» Жидачівської ЕМД КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» у приймальне відділення КУ «Жидачівська центральна районна лікарня», що за адресою: Львівська область, Жидачівський район, м. Жидачів, вул. Я. Мудрого, 29, з діагнозом: «Вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу. Тепловий удар?» доставлено неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для надання кваліфікованої медичної допомоги в умовах медичного закладу. При госпіталізації черговим лікарем по КУ «Жидачівська центральна районна лікарня» лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 виявлено симптоми, які частково давали підставу для визначення діагнозу, і відповідно нею ж виставляється неправильний діагноз: «Гострий гастрит», що в свою чергу призвело до призначення симптоматичного лікування та несвоєчасного виявлення гострої хірургічної патології у неповнолітнього ОСОБА_11 .

У подальшому 20.06.2017 згідно затвердженого головним лікарем КУ «Жидачівська центральна районна лікарня» графіку чергування по хірургічному відділенню за червень 2017 року, черговий лікар-хірург ОСОБА_4 , який відповідно до наказу головного лікаря КУ «Жидачівська ЦРЛ» №165 від 15.05.2000, прийнятий на посаду лікаря відділення швидкої допомоги та лікаря-хірурга для надання ургентної допомоги хірургічного відділення, 30.04.2002 згідно наказу головного лікаря КУ «Жидачівська ЦРЛ» №114 від 30.04.2002, переведений на посаду лікаря-хірурга поліклінічного відділення та по сумісництву на посаду лікаря-хірурга для надання екстреної допомоги хірургічного відділення (наказ №125-ос/1 від 30.12.2016), та який володіє вищою категорією за спеціальністю «Хірургія», був запрошений для проведення огляду неповнолітнього ОСОБА_11 , про що свідчить запис о 20.00 год. у медичній карті стаціонарного хворого №2736. У ході проведення даного огляду черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 зібрано загальний анамнез, проведені обстеження хворого та, окрім призначення аналізу сечі та крові, ним визначено подальшу тактику лікування, а саме спостереження в динаміці. Після проведеного огляду, останній покинув інфекційне відділення, у якому перебував неповнолітній ОСОБА_11 . О 22:00 год. 20.06.2017 під час проведення чергового огляду неповнолітнього ОСОБА_11 з неправильно виставленим діагнозом: «Гострий гастрит» черговий лікар-хірург ОСОБА_4 , володіючи вже на той час даними ультразвукового дослідження, у якому вказано на надмірно виражений метеоризм, що являється однією з ознак непрохідності кишківника, наявністю у медичній карті стаціонарного хворого №2736 о 20:20 год. цього ж дня записів чергового лікаря-педіатра ОСОБА_12 про виявлення у хворого ОСОБА_11 загальних симптомів гострої хірургічної патології, а саме: скарги на болі в животі, «відрижка», «ікота» (гикавка), багаторазова блювота, обкладеність білим, сіруватим нальотом язика з відбитками зубів по бокових поверхнях, значна піддутість та болючість живота при пальпації, призначає ультразвукове дослідження внутрішніх органів та аорти, а також огляд хворого лікарем-неврологом та лікарем-педіатром. Вже о 03:00 год. 21.06.2017 черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 виставляється правильний, але запізнілий діагноз: «Кишкова непрохідність», запідозрений на основі скарг хворого на болі в животі, живіт якого значно піддутий, блідість шкірних покривів, блювання до 5 разів, відрижка, «ікота», обкладеність язика білим та сіруватим нальотом із відбитками зубів по боках, відсутність випорожнень, невідходження газів, та приймає спільно з черговим лікарем по лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 рішення про термінове транспортування неповнолітнього хворого ОСОБА_11 для госпіталізації у хірургічне відділення ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ», що за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Лисенка, 31.

Разом із тим, черговий лікар-хірург ОСОБА_4 , несучи персональну відповідальність за надання медичної допомоги неповнолітньому хворому ОСОБА_11 , який знаходився під його наглядом у період з 20:00 год. 20.06.2017 до 03:00 год. 21.06.2017, недбало відносячись до своїх професійних обов`язків, не проводив належний догляд та надання медичної хірургічної допомоги неповнолітньому хворому ОСОБА_11 , який знаходився під його наглядом, не забезпечив належного рівня обстеження та лікування хворого протягом усього свого чергування, порушуючи вимоги п. 86 «Лікар-хірург» розділу «Професіонали в галузі лікувальної справи (крім стоматології)» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом МОЗ України №117 від 29.03.2002, згідно якого лікар-хірург проводить цілеспрямоване клінічне обстеження хворого; визначає обсяг лабораторних, рентгенологічних та інших спеціальних досліджень, оцінює їх результати; проводить диференційну діагностику; визначає тяжкість стану хворого; надає невідкладну медичну допомогу хворим при термінальних станах, групових та масових ураженнях; здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів; визначає показання до госпіталізації за профілем захворювання, тактику медикаментозного та оперативного лікування з урахуванням стану хворого, необхідності передопераційної підготовки; застосовує сучасні методи лікування та диспансеризації хворих хірургічного профілю; працює в тісному контакті з суміжними спеціалістами та службами; керує роботою середнього медичного персоналу; дотримується принципів медичної деонтології; планує роботу та проводить аналіз її результатів; веде лікарську документацію; постійно удосконалює свій професійний рівень. Також, лікар-хірург повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я; організацію хірургічної та травматологічної допомоги; організацію роботи травмпунктів, швидкої і невідкладної медичної допомоги за умов екстремальних ситуацій; основи права в медицині; права, обов`язки та відповідальність лікаря-хірурга; показники роботи лікувально-профілактичних установ, травмпунктів, хірургічних стаціонарів; організацію диспансерного нагляду, лікарського контролю; роботу лікарсько-консультативної та медико-соціальної експертної комісій; нормальну та патологічну анатомію і фізіологію, топографічну анатомію; константи гомеостазу, водно-електролітного обміну, взаємозв`язок функціональних систем у здорових та хворих; загальні, функціональні та спеціальні методи дослідження; сучасну класифікацію хірургічних захворювань; клініку інфекційних захворювань, «гострого живота», суміжних станів; правила оформлення медичної документації; сучасну літературу за фахом та методи її узагальнення; розділи II, IV, VII посадової інструкції лікаря-хірурга КУ «Жидачівська центральна районна лікарня», яка затверджена 15.02.2017 головним лікарем КУ «Жидачівська центральна районна лікарня», відповідно до якої лікар-хірург вищої кваліфікаційної категорії повинен організовувати надання хірургічної допомоги в плановому й ургентному порядку, основи топографічної анатомії, функцій організму у дорослих та дітей, нормальну і патфізіологію, етіопатогенез хірургічних хвороб, взаємозв`язок функціональних систем у здорової і хворої людини різних вікових груп і статей, орієнтуватись у константах гомеостазу, їх порушеннях та проведенні корекції, інтерпретувати результати лабораторних, інструментальних, функціональних та спеціальних методів дослідження, узагальнювати їх і робити практичні висновки, клінічну симптоматику хірургічних хвороб, особливості їх перебігу у різних вікових категоріях, диференціальну діагностику хірургічної та суміжної патології; мати навики у проведенні цілеспрямованого клінічного обстеження пацієнтів, у визначенні потрібних параклінічних досліджень, консультацій, консиліумів і проведенні інтерпретації їх результатів, у чіткому визначенні важкості стану пацієнта; зобов`язаний якісно і в повному об`ємі виконувати всі види робіт, передбачені даною посадовою інструкцією; лікар-хірург несе відповідальність за невиконання робіт в заданому обсязі в установлені терміни, неякісну роботу, помилкові дії, бездіяльність, неприйняття рішень, які входять у сферу його обов`язків і компетенції, ст. 34, п. «а» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, про те, що лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому законом порядку. Лікар повинен сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати і лікувати захворювання, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, а також ст. 6, 35-2, 42, п. «а», «б» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з гострою непрохідністю кишок, затверджених Наказом МОЗ України №297 від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальності «Хірургія».

Так, станом на 22:00 год. 20.06.2017 при проведенні чергового огляду та володіючи на той час інформацією про результати ультразвукового дослідження (надмірно виражений метеоризм) та враховуючи загальний стан хворого, черговий лікар-хірург ОСОБА_4 не запідозрив гострої хірургічної патології (непрохідність кишок) та не призначив усі необхідні дослідження й обстеження з метою підтвердження або спростування такої патології, а саме не провів оглядової рентгенографії органів черевної порожнини, не провів діагностичної лапароскопії та не поставив питання про виклик лікаря-хірурга дитячого для надання екстреної консультативної медичної допомоги населенню Львівської області для прийняття консилярного рішення щодо подальшої тактики ведення хворого, однією з яких могло бути переведення неповнолітнього хворого у ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ». Таке несвоєчасне встановлення черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 наявної у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 хірургічної патології призвело до відтермінування операційного втручання, погіршення загального стану хворого, розвитку незворотних ускладнень, що в свою чергу призвело до тяжких наслідків.

Так, будучи доставленим о 06:15 год. 21.06.2017 у ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» стан неповнолітнього хворого ОСОБА_11 розцінювався як вкрай важкий, останньому під час його госпіталізації проводилися необхідні дослідження та обстеження, і виставлено діагноз: «Кишкова непрохідність». Після чого, о 09:20 год. 21.06.2017 за життєвими показниками неповнолітньому хворому ОСОБА_11 ургентно проводиться оперативне втручання у вигляді резекції частини тонкої кишки у зв`язку із гострою кишковою непрохідністю. У ході проведення даного оперативного втручання ліквідовано заворот та виставлено діагноз: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », і власне цей діагноз підтвердився під час проведення другого оперативного втручання у вигляді тотальної резекції тонкої кишки, правобічної геміколектомії, що мало місце о 14:00 год. 21.06.2017. Третє оперативне втручання, що відбулося о 17:55 год. 26.06.2017, проведено у зв`язку із наростаючими прогресуючими явищами поліорганної недостатності у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 . Однак, незважаючи на вжиті заходи для стабілізації стану неповнолітнього хворого ОСОБА_11 та проведені реанімаційні заходи, 27.06.2017 о 07:50 год. було констатовано біологічну смерть неповнолітнього ОСОБА_11 .

Якщо б дії лікарів КУ «Жичівська центральна районна лікарня» були узгодженими та правильними, то це б сприяло своєчасному встановленню правильного діагнозу (кишкова непрохідність), дало можливість запідозрити у неповнолітнього ОСОБА_11 наявність гострої хірургічної патології, викликати для консультації дитячого хірурга, вчасно встановити правильний діагноз та провести радикальне хірургічне лікування, запобігти виникненню важких ускладнень в процесі лікування (тромбозу верхньої мезентерійної артерії, некрозу тонкої кишки з мікроперфорацією, прогресуючого некрозу тонкої та часткового некрозу товстої кишки, некрозу поперечно-ободового відділу товстої кишки, поширеного гнійно-фібринозного перитоніту, двобічної серозної бронхопневмонії, септичного шоку: ДВЗ-синдрому, крововиливів у внутрішні органи; геморагічної екзантеми та пролежень у куприковій ділянці; геморагічно-некротичної ентеропатії, кишкової кровотечі; РДС; центролобулярних некрозів печінки; некронефрозу; поліорганної недостатності), що в свою чергу, могло запобігти тяжким наслідкам, а саме смерті неповнолітнього ОСОБА_11 .

Отже, 20.06.2017 черговий лікар-хірург КУ «Жидачівська центральна районна лікарня» ОСОБА_4 був запрошений для проведення огляду неповнолітнього ОСОБА_11 , який був доставлений бригадою екстреної медичної допомоги пункту ЕМД «Журавно» Жидачівської ЕМД КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з діагнозом: «Вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу. Тепловий удар?» у приймальне відділення КУ «Жидачівська центральна районна лікарня», що за адресою: Львівська область, Жидачівський район, м. Жидачів, вул. Я. Мудрого, 29, про що свідчить запис о 20:00 год. у медичній карті стаціонарного хворого №2736. У ході проведення даного огляду черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 зібрано загальний анамнез, проведені обстеження хворого та, окрім призначення аналізу сечі та крові, ним визначено подальшу тактику лікування, а саме спостереження в динаміці. Після проведеного огляду, останній покинув інфекційне відділення, у якому перебував неповнолітній ОСОБА_11 . О 22:00 год. 20.06.2017 під час проведення чергового огляду неповнолітнього ОСОБА_11 з неправильно виставленим діагнозом: «Гострий гастрит», черговий лікар-хірург ОСОБА_4 , володіючи вже на той час даними ультразвукового дослідження, в якому вказано на надмірно виражений метеоризм, що являється однією з ознак непрохідності кишківника, наявністю у медичній карті стаціонарного хворого №2736 цього ж дня о 20:20 год. записів чергового лікаря-педіатра ОСОБА_12 про виявлення у хворого ОСОБА_11 загальних симптомів гострої хірургічної патології, а саме: скарги на болі в животі, «відрижка», «ікота» (гикавка), багаторазова блювота, обкладеність білим, сіруватим нальотом язика з відбитками зубів по бокових поверхнях, значна піддутість та болючість живота при пальпації, призначає ультразвукове дослідження внутрішніх органів та аорти, а також огляд хворого лікарем-неврологом та лікарем-педіатром. Вже о 03:00 год. 21.06.2017 черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 виставляється правильний, але запізнілий діагноз: «Кишкова непрохідність», запідозрений на основі скарг хворого на болі в животі, живіт якого значно піддутий, блідість шкірних покривів, блювання до 5 разів, відрижка, «ікота», обкладеність язика білим та сіруватим нальотом із відбитками зубів по боках, відсутність випорожнень, невідходження газів, та спільно з черговим лікарем по лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 приймає рішення про термінове транспортування неповнолітнього хворого ОСОБА_11 для госпіталізації у хірургічне відділення ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ», що за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Лисенка, 31.

Разом із тим, черговий лікар-хірург ОСОБА_4 станом на 22:00 год. 20.06.2017 при проведенні чергового огляду та володіючи на той час інформацією про результати ультразвукового дослідження (надмірно виражений метеоризм), враховуючи загальний стан хворого, не запідозрив гострої хірургічної патології (непрохідність кишок), та не призначив усі необхідні дослідження та обстеження з метою підтвердження або спростування такої патології, а саме не провів оглядової рентгенографії органів черевної порожнини, не провів діагностичної лапароскопії та не поставив питання про виклик лікаря-хірурга дитячого для надання екстреної консультативної медичної допомоги населенню Львівської області для консилярного рішення щодо подальшої тактики ведення хворого, однією з яких могло бути переведення неповнолітнього хворого у ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ». Таке несвоєчасне встановлення черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 наявної у неповнолітнього хворого ОСОБА_11 хірургічної патології призвело до відтермінування операційного втручання, погіршення загального стану хворого, розвитку незворотніх ускладнень, що в свою чергу призвело до тяжких наслідків, а саме смерті неповнолітнього ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи черговим лікарем лікарем-хірургом Жидачівської центральної районної лікарні вчинив неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки смерть для неповнолітнього хворого ОСОБА_11 , тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 140 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненому не визнала, давати покази погодилася. Будучи допитаною, вказала, що з 20.06.2017 по 21.06.2017 була черговим лікарем згідно графіку чергувань по лікарні. Коли неповнолітнього хворого ОСОБА_11 доставили до КУ «Жидачівська ЦРЛ» вона не перебувала на місці. О 18:00 год. 20.06.2017 їй зателефонували, та вже о 18:10 год. вона прийшла до дитини. Обвинувачена повідомила, що неповнолітній ОСОБА_11 перебував при свідомості, скаржився на загальну слабкість, біль. Зі слів дитини, ОСОБА_3 дізналася, що хлопчик того дня мив транспортний засіб батька. Водночас, зі слів тітки ОСОБА_11 стало відомо, що дитині стало погано о 16:00 год., температури та блювоти не було, дитина їла картоплю та салат зі свіжих овочів з майонезом (огірки, помідори, капуста). Обвинувачена вказала, що оглянувши дитину, встановила, що живіт хлопчика злегка болючий, відсутність стільця, артеріальний тиск 140/90 мм рт.ст., пульс 84 удари за хвилину. При проведенні огляду відрижка хлопчика за 15-20 хвилин зникла. Відповідно до виявлених симптомів було виставлено діагноз: гострий гастрит, тепловий удар, вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу та помістила ОСОБА_11 до інфекційного відділення, призначила також проведення ультразвукової діагностики пацієнту. Діагноз нею був встановлений за ознакою гикавки та болю в животі. За весь час лікування дитини у Жидачівській ЦРЛ, вона не змінювала виставлений нею діагноз, а призначена нею «Но-шпа» не могла розмити симптоматику хвороби, цей лікарський препарат було виписано для підстрахування. Обвинувачена вказала, що хірурга не запрошувала, оскільки такого до 20:00 год. не було на місці. Завідувачу відділення з приводу відсутності лікаря-хірурга не телефонувала, хто був черговим не знала, оскільки в графіку не було відображено. Наголосила на тому, що потреби перевести хворого в інше відділення не було встановлено. Вже після 18:30 год. 20.06.2017 вона зателефонувала до ОСОБА_4 , який з 20:00 год. 20.06.2017 був черговим лікарем-хірургом. До 20:00 год. 20.06.2017 неповнолітній ОСОБА_11 був спокійним, змін у його стані не було. Вже близько 20:00 год. лікар-хірург ОСОБА_4 прийшов в інфекційне відділення, оглянувши дитину, сказав, що нічого хірургічного немає, одразу призначив проведення хворому ультразвукової діагностики та повернувся до хірургічного відділення, де перебував увесь час. Обвинувачена показала, що нею ставилося питання до хірурга чи є проблеми з животом у хворого. Для відправлення ОСОБА_11 у хірургію показів не було. Пізніше прийшла черговий лікар-педіатр ОСОБА_12 , яка також оглянула хлопчика та призначила лікування (пігулки та гліцеринові свічки), що стало відомо із записів лікаря-педіатра, які бачила обвинувачена. ОСОБА_3 вказала, що нею не контролювалася кількість ліків, які були введені хворому. Близько 20:00-20:30 год. ОСОБА_11 блював, йому провели УЗД, дитина випорожнилася. За деякий час неповнолітній ОСОБА_11 сказав, що йому погано. Обвинувачена вказала, що до 24:00 год. вона перебувала біля дитини, хлопчик спав, пізніше пішла у приймальне відділення, до 03:00 год. 21.06.2017 ніхто не кликав до хворого. Зі слів тітки ОСОБА_11 , їй стало відомо, що близько 24:00 год. у дитини були болі в животі та почалася блювота. Близько 03:00 год. зателефонувала медсестра та повідомила, що у дитини блювота. Прийшовши у палату хлопчика, було встановлено, що у нього почалася гикавка та відрижка, крім того, артеріальний тиск становив 130/80 мм рт.ст. Було вдруге викликано лікаря-хірурга ОСОБА_4 , оскільки з`явилася гикавка. Коли прийшов ОСОБА_4 , він сказав, що у дитини непрохідність кишківника, а також повідомив, що дитину необхідно відправити до Львова в «Охматдит». Після чого було заповнено всі документи та відправлено дитину на лікування. Документи та направлення ОСОБА_11 було надано водію. Стан дитини при відправленні до Львова оцінювався як середній, хлопчик перебував при свідомості. Крім того, ОСОБА_3 повідомила, що загалом оглядала неповнолітнього хворого два рази о 18:10 год. 20.06.2017 та о 03:00 год. 21.06.2017. Рентгенолога наміру викликати у неї не було, консиліум не скликала також, оскільки дитину оглядали семеро лікарів, нарад щодо хворого ОСОБА_11 не проводилося. Історію хвороби ОСОБА_11 закінчувала писати зранку наступного дня. Крім цього, бачила, що ОСОБА_4 робив записи о 20:00 год. 20.06.2017 та о 03:00 год. 21.06.2017. Обвинувачена наголосила, що не лікувала хлопчика, а лише встановила діагноз, оскільки лікуючим лікарем ОСОБА_11 була ОСОБА_12 , яка і повинна була здійснювати лікування пацієнта. Таким чином, обвинувачена не вважає себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, оскільки нею було виконано всі необхідні дії, передбачені законодавством та посадовою інструкцією.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину у вчиненому не визнав, вважає, що стався неординарний, атиповий та казуїстичний випадок, давати покази погодився. Будучи допитаним, повідомив суду, що він є лікарем-хірургом вищої категорії. З 19:30 год. 20.06.2017 по 08:00 год. 21.06.2017 був черговим лікарем-хірургом КУ «Жидачівська ЦРЛ», згідно графіку, наявного у матеріалах справи. Вказав, що о 18:30 год. йому зателефонувала черговий лікар ОСОБА_3 , яка повідомила, що надійшов неповнолітній пацієнт з підозрою на гастрит. Заперечив те, що його не було на робочому місці до 20:00 год., зазначивши, що не перебував у приміщенні лікарні до 19:25 год. 20.06.2017, оскільки його робочий графік чергувань розпочинався з 19:30 год. О 18:30 год. не міг оглянути дитину, бо був поза межами міста. Проте, о 19:30 год. він прибув до лікарні, приступив до виконання посадових обов`язків, оглядав хворих у порядку здійснення обходу пацієнтів хірургічного відділення, а також зведеної травматології. В одного з прооперованих пацієнтів відкрилася кровотеча, відтак, необхідно було зателефонувати до іншого лікаря. Крім цього, вказав, що ургентним хірургом був ОСОБА_13 . О 20:00 год. зустрівся із ОСОБА_3 , із якою вони разом пішли до боксу інфекційного відділення, де лежав неповнолітній ОСОБА_11 . Зайшовши у бокс, побачив, що коло хлопчика перебувала його тітка, батьків не було. Збираючи анамнез, дитина сама розповідала що і де болить, тітка лише доповнювала. Зі слів неповнолітнього ОСОБА_11 дізнався, що того дня хлопчик мив батьковий автомобіль, температура повітря була 35-37 градусів Цельсію, близько 16:00 год. помітив біль у грудній клітці справа, йому віднімало праву ногу, а бабуся йому давала «Трикардин» (серцеві краплі) перед приїздом карети швидкої допомоги. Близько 17:00 год. приїхала фельдшер, виміряла артеріальний тиск, який становив 180/100 мм рт.ст., пульс 92 удари за хвилину, тахікардія відсутня. Крім цього, фельдшер колола знеболювальні препарати (1,5 кубики анальгіну, 0,5 кубики димедролу, папаверин, кітурол 1 мл, 5 кубиків магнезії внутрішньом`язово). Також дізнався, що хлопчику під язик давали нітрогліцерин, який розширює судини серця. Обвинувачений розповів, що покликав лікаря-невропатолога ОСОБА_14 , останній записи в історії хвороби не робив, а також лікаря ОСОБА_15 для консультацій. Вимірявши артеріальний тиск неповнолітнього хворого ОСОБА_11 , було встановлено, що такий становив 140/100 мм рт.ст., пульс 82 удари за хвилину, тахікардія відсутня, було оглянуто хлопчика, прослухано грудну клітку, на електрокардіограмі змін не було. Проте, пізніше було встановлено, що прояви у серці дитини були. ОСОБА_11 повідомив, що загалом не хворів, мав плоскостопість і проблеми з очима. Дитина лежала спокійно, було оглянуто також його шкірний покрив. При огляді живота ОСОБА_11 було встановлено, що такий був симетричний, брав участь у диханні, прямий, ненапружений, при глибокій пальпації була легка болючість, прослуховувалась перистальтика, гази відходили, відсутність стільця. Жодної хірургічної патології не було виявлено, про що обвинувачений зробив запис. З 17:00 год. до 20:00 год. 20.06.2017 у дитини був високий артеріальний тиск: 180/100 140/100 мм рт.ст., при нормальному для його віку пульсі. ОСОБА_4 вказав, що зробив записи в історії хвороби ОСОБА_11 , призначив аналіз крові, сечі та спостереження у динаміці (повторний огляд до двох годин) та повернувся у хірургічне відділення, покликав лікаря ОСОБА_16 до іншого пацієнта, у якого відкрилася кровотеча, а також запропонував подивитися хлопчика, оскільки обвинувачений є дорослим хірургом, а лікар ОСОБА_16 протягом 15 років мав спеціалізацію по дітях. Близько 21:00-21:10 год. разом із лікарем ОСОБА_16 разом прийшли до хворого ОСОБА_11 , біля якого знаходилися черговий лікар ОСОБА_3 та черговий лікар-педіатр ОСОБА_12 . Остання оглядала дитину, давала йому пити «Боржомі» та содовий розчин. Коли ОСОБА_12 торкнулася шпателем язика хлопчика, дитина почала блювати рештками неперетравленої їжі (помори, огірки, капуста), шкірні покриви хлопчика були блідо-рожевими, доступні пальпації, артеріальний тиск піднявся до 180/100 мм рт.мт., пульс 90 ударів за хвилину, перистальтика прослуховувалася, відсутність стільця. Роман скаржився на мерехтіння перед очима. Обвинувачений зазначив, що проблеми з зором та мерехтіння перед очима були в дитини від високого артеріального тиску. Після цього прийнято рішення викликати невропатолога. Лікар-невропатолог ОСОБА_17 також призначив УЗД, що було необхідне для виключення аневризми аорти та тромбозу. Перед 22:00 год. зателефонував до лікаря ультразвукової діагностики ОСОБА_18 , на що вона відповіла, що хлопчик хотів у туалет для здійснення акту дефекації, шлунок його бачила, потім після того, як дитина сходить у туалет подивиться ще раз, відмічено значний метеоризм. Зі слів лікаря та результатів огляду УЗД ОСОБА_11 , проведеними лікарем ОСОБА_18 , вбачалося, що у хлопчика був підвищений метеоризм кишківника, проте, лікар бачила підшлункову залозу, про надмірний метеоризм не йшлося. Лікар ОСОБА_18 описала всі органи ОСОБА_11 , які вона побачила, якби кишечник був роздутий, то вона б описала розміри на скільки такий збільшився. Крім того, на результатах УЗД чітко вбачалося, що вільної речовини у черевній порожнині не виявлено, сторонніх патологій також виявлено не було. Обвинувачений зазначив, що не є лікарем з ультразвукової діагностики, тому у своїй діяльності спирається на результати, надані профільним лікарем. Повернувшись до інфекційного відділення, обвинувачений прочитав огляд невропатолога, його призначення: магнезія, фуросемід, валеріана, прочитав записи лікаря УЗД, записав огляд, який проведено із лікарем ОСОБА_16 , і повернувся до хірургічного відділення, біля дитини залишилася ОСОБА_3 та молодший медичний персонал. З 22:00 год. 20.06.2017 до 03:00 год. 21.06.2017 про стан дитини ніхто не повідомляв і не викликав. Близько 03:00 год. 21.06.2017 прийшла медична сестра та покликала до інфекційного відділення, повідомила, що після 00:00 год. дитина повторно блювала, був стілець два рази, дитина ходила в туалет самостійно. Чергова медсестра телефонувала до чергового лікаря-педіатра ОСОБА_12 , яка у телефонному режимі призначила « ОСОБА_19 », «Димедрол» та «Метоклопрамід». Приступивши до огляду, ОСОБА_4 вказав, що встановив середній важкий стан дитини у зв`язку із високим артеріальним тиском 140/90 мм рт.ст., пульсом (80 ударів за хвилину), з`явилася блідість шкірних покривів, живіт симетричний, піддутий, болючий в епігастрії, синдрому подразнення черевини не було, перестали відходити гази. Було призначено клізму, після чого ним самостійно було оглянуто пряму кишку, хірургічного діагнозу виявлено не було. Кардинальних змін у стані хворого спостережено не було. З`явилася гикавка, здуття живота, перестали відходити гази, що вже було показниками кишкової непрохідності. Тоді й було прийнято рішення відправити дитину до Львова у ЛОДКЛ «Охматдит», оскільки у Жидачівській ЦРЛ таких операцій не проводять (стоїть заборона на оперування у зв`язку з відсутністю дитячого анестезіолога). Діагноз кишкова непрохідність було виставлено із знаком питання. Близько 03:00 год. 21.06.2017 тітку повідомлено про діагноз та необхідність направлення хворого ОСОБА_11 до ОЛДКЛ «Охматдит», остання відмовлялася їхати, бо у неї самої є маленька дитина, проте, коли вона дала свою згоду, було викликано водія та медсестру, надано скерування та виписку з історії хвороби. Матері ОСОБА_11 було запропоновано їхати відразу в «Охматдит». При відправленні хворого ОСОБА_11 до ЛОДКЛ «Охматдит» у нього була постійна гикавка та постійно був високий артеріальний тиск. Крім цього, водій автомобіля, яким було транспортовано хворого ОСОБА_11 до «Охматдиту», розповідав, що хлопчик йшов сам за руку із медсестрою, яка його супроводжувала, на каталці для перевезення пацієнтів його не везли. Зі слів водія ОСОБА_4 також стало відомо, що дитина у дорозі не блювала, у хлопчика була гикавка та він зригнув прозорою рідиною.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що загалом дитину він оглядав три рази: о 20:00 год. 20.06.2017, приблизно 21:15 год. 20.06.2017 (близько 22:00 год. читав історію хвороби, записи інших лікарів та зробив свої), а також о 03:00 год. 21.06.2017. Крім того, дитину дивилися шість лікарів у проміжку часу з 20:00 год. до 22:00 год. 20.06.2017. Обвинувачений вказав також, що ним було враховано те, що під час огляду о 20:00 год. 20.06.2017 дитина перебувала під дією знеболювальних препаратів, а про те, що такі вводилися ОСОБА_11 о 24:00 год. йому не було відомо. Таким чином, лікарські засоби могли частково спотворити «картину» хвороби. Сумнівів щодо діагнозу не було ніяких, оскільки оглядали разом із лікарем ОСОБА_16 . Зазначив, що хворий ОСОБА_11 повинен був перебувати під наглядом чергового лікаря-педіатра ОСОБА_12 . Вказав, що якби було виявлено хірургічну патологію, то було би прийняте рішення щодо переведення хворого до хірургічного відділення і хлопчик перебував би під його наглядом. Симптоматика, яка спостерігалася протягом огляду вказувала на гастрит, а не на кишкову непрохідність. Обвинувачений вказав, що було призначено загальний та біохімічний аналізи крові, сечі, проведення ультразвукової діагностики через підозру отруєння. ОСОБА_4 не заперечувався факт того, що ОСОБА_3 говорила про інтоксикацію в організмі хворого ОСОБА_11 , хоча у нього не було блідого шкірного покриву, температура тіла перебувала у нормі, постійної блювоти не було, відтак, явні ознаки інтоксикації були відсутні. Обвинувачений вказав, що, на його думку, був наявний тромбоз, і як наслідок, наступила поліорганна недостатність. Блювота у ОСОБА_11 була тільки два рази, на результатах ультразвукової діагностики не було натяку на кишкову непрохідність. Кишкова непрохідність по уніфікованому протоколу має чотири ознаки. Проти такого діагнозу було встановлено високий артеріальний тиск, нормальний, не наростаючий пульс, тому підозрювали тромбоз та аневризму аорти, рентгенографії не було зроблено, бо діагноз кишкова непрохідність не підозрювався, показів до такої не було. Якщо б перистальтика не прослуховувалася, чи були б наявні ознаки перфорації, то б тоді дитині зробили рентгенографію. Крім цього, не було показів і до лапароскопії, у лікарні був відсутній дитячий анестезіолог, який би провів наркоз для такої процедури. Натомість, при завороті кишок була б постійна блювота, відсутність стільця, невідходження газів. Вказав, що некроз кишківника наступає за 4-6 годин, а так як ОСОБА_11 захворів о 16:00 год., то некроз кишківника повинен був наступити о 20:00-22:00 год. Ознак сепсису (блідість шкіри, низький тиск, високий пульс) не було. Обвинувачений ствердно вказав, що о 03:00 год. 21.06.2017 кишківник ОСОБА_11 був живий та працював, наголосив, що як тільки було виявлено загрозу кишкової непрохідності, дитину було скеровано до ЛОДКЛ «Охматдит», покази для такого з`явилися о 03:00 год. 21.06.2017. Крім того, об 11:35 год. 21.06.2017 оперуючі хірурги «Охматдиту» також мали сумніви щодо некрозу кишківника, хоча пройшло 17 годин із початку госпіталізації, діагноз такими було виставлено після операції. Ними ж було проведено рентгенографію, оригіналу результатів якої немає у матеріалах справи, а також справа не містить оригіналу результатів проведення УЗД. Вказав, що оскільки у дитини відбувся геморагічний викид, то його було б видно на результатах проведення ультразвукової діагностики. Вважає висновки експертів у справі суперечливими. Крім наведеного, обвинувачений вказав, що діагноз ним було виставлено вчасно, після перших проявів кишкової непрохідності, заперечив те, що до 03:00 год. 21.06.2017 у ОСОБА_11 був заворот кишок. Момент виникнення кишкової непрохідності обвинуваченому невідомий. Однак, обвинувачений звернув увагу на те, що в експертизі також не вказано такої інформації. Щодо твердження потерпілих про те, що не було викликано санітарної авіації для транспортування хворого ОСОБА_11 до ЛОДКЛ «Охматдит», обвинувачений вказав, що санавіація викликається лише у дуже важких випадках і в умовах поганої транспортної доступності.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, як стороною обвинувачення так і стороною захисту, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши потерпілих, дослідивши речові докази, допитавши свідків, обвинувачену ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши інші нижченаведені докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до переконання, що незважаючи на невизнання обвинуваченими вини у пред`явленому їм обвинуваченні, їх вина повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив суду, що його неповнолітній син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 16.06.2017 перебував у селі Мазурівка Жидачівського району, Львівської області на канікулах у бабусі та дідуся. З 01.06.2017 потерпілий ОСОБА_6 перебував за кордоном у Федеративній республіці Німеччина, де перебував і станом на 20.06.2017. О 16:00 год. 20.06.2017 його сину ОСОБА_11 стало погано, його заболів живіт, бабуся та дідусь хлопчика викликали карету швидкої допомоги. Приїхавши за викликом, фельдшер сказала, що у дитини тепловий удар, вколола лікарські засоби та хлопчика було госпіталізовано до «Жидачівської ЦРЛ». Потерпілий вказав, що того ж дня о 20:00 год. зателефонував до дружини ОСОБА_7 , яка повідомила, що їх син знаходиться у лікарні. Після того потерпілий зателефонував до рідної сестри ОСОБА_20 , яка за освітою є медсестрою та перебувала разом із сином у медичному закладі. Сестра передала слухавку дитині та хлопчик повідомив потерпілому, що його болить усе тіло та йому важко говорити. ОСОБА_6 повідомив, що сказав сестрі, щоб вона везла племінника до Львова, на що остання відповіла, що лікарі не рекомендують таке транспортування. Після цього, потерпілий вказав, що зателефонував дружині та просив її відвезти сина до Львова на лікування. Потерпілий у судовому засіданні показав також те, що близько 22:00 год. 20.06.2017 він телефонував дружині, яка повідомила його, що сину вже стає краще. Зателефонувавши зранку 21.06.2017 о 06:00 год. ОСОБА_7 , потерпілий дізнався, що його син перебуває у важкому стані у ЛОДКЛ «Охматдит» у м. Львів. Після цього потерпілий негайно повернувся додому з-за кордону та застав сина вже у реанімаційному відділенні. 26.06.2017 лікарі «Охматдиту» взяли дозвіл на проведення оперативного втручання ОСОБА_11 . Загалом дитині проводили три операції дві було зроблено 21.06.2017 та остання 26.06.2017. Після проведеної операції лікарі повідомили, що така пройшла успішно. 27.06.2017 близько 07:00 год. лікарі попросили надати всі документи та купити препарати, проте, близько 08:00 год. 27.06.2017 вийшли лікарі та повідомили, що син помер.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила суду, що її син ОСОБА_11 з 16.06.2017 перебував на канікулах у бабусі в селі Мазурівка Жадачівського району Львівської області. Крім цього, у селі перебували її батьки, чоловікова сестра ОСОБА_20 та її неповнолітні діти. Близько 17:00 год. 20.06.2017 до потерпілої зателефонувала сестра чоловіка та повідомила, що сину викликали карету швидкої допомоги, оскільки йому стало погано, а також вказала, що дитину госпіталізували до «Жидачівської ЦРЛ». Потерпіла вказала, що спілкувалася із сином телефоном ОСОБА_20 . Хлопчик повідомив, що його боліло все тіло. Потерпіла вказала, що близько 22:00 год. 20.06.2017 її син сам зателефонував їй та повідомив, що йому стало краще, з ним усе добре та, можливо, завтра поїде додому, голос у хлопчика також був кращий. Проте, вже о 04:00 год. 21.06.2017 до потерпілої зателефонувала ОСОБА_20 , яка сказала, що стан дитини погіршився та його було направлено в ЛОДКЛ «Охматдит» у м. Львів. Потерпіла зазначила, що після цього зібралася та поїхала до Львова. Крім того, зазначила, що згоди на лікування сина в «Жидачівській ЦРЛ» вона не надавала. У приймальному покої ЛОДКЛ «Охматдит» вона зустрілася із сином, який лежав і виглядав дуже погано, у такого було дуже часте дихання. Оглядала хлопчика лікар ОСОБА_21 . Після огляду дитину на кріслі-каталці повезли на проведення рентгенографії. У той же час потерпіла разом із лікарем заповнювали картку хворого. Після рентгену сина забрали в реанімацію та лікарі повідомили, що будуть проводити оперативне втручання. Потерпіла вказала, що нею було надано згоду на лікування сина в ЛОДКЛ «Охматдит». Після операції лікарі сказали, що проведуть ще одну операцію. Ввечері після двох операцій хлопчика було переведено до палати. Потерпіла вказала, що 24.06.2017 лікарі повідомили їм, що за всіма аналізами та показниками стан дитини погіршується. Вже 26.06.2017 було проведено третю операцію, після якої, зі слів лікарів, показники покращилися. Проте, 27.06.2017 вийшли лікарі та повідомили, що син помер. Потерпіла зазначила, що перед цими подіями скарг у дитини на здоров`я не було, хлопчик хворів як і всі діти.

Показами свідка ОСОБА_20 , яка є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_6 . Свідок повідомила суду, що у червні 2017 року її діти та син її рідного брата ОСОБА_11 перебували на канікулах у селі Мазурівка, Жидачівського району Львівської області у бабусі та дідуся. 20.06.2017 після прийняття дітьми їжі (картоплі та салату зі свіжих овочів), її племіннику стало погано, він пішов прилягти. Погано стало тільки ОСОБА_11 , її діти почували себе добре. Хлопчик скаржився, що його почав боліти живіт, боліло все тіло, відняло праву ногу, дитина не могла встати з ліжка, тоді її батьки викликали карету швидкої медичної допомоги. Після приїзду швидкої допомоги, фельдшер вимріяла артеріальний тиск дитини, який був завищений, була тахікардія, виміряла пульс, щось вколола хлопчику та прийняла рішення про його госпіталізацію, повідомивши, що у дитини схоже тепловий удар або отруєння. До автомобіля швидкої допомоги племінника несли на ковдрі. Прибувши близько 17:00 год. до «Жидачівської ЦРЛ», ОСОБА_11 на каталці для перевезення пацієнтів завезли до приймального відділення, дитині стало легше, у приймальному відділенні перебувала лікар ОСОБА_3 , яка призначила зробити аналізи крові, сечі та електрокардіограму. Крім того, ОСОБА_3 повідомила, що хлопчика необхідно помістити в інфекційне відділення, оскільки виникла підозра на отруєння. Свідок вказала, що ОСОБА_11 зробили ін`єкції знеболювальних препаратів. Лікар ОСОБА_4 , який приходив оглядати хлопчика, повідомив, що хворому необхідно призначити дієту, також він призначив проведення ультразвукового обстеження, за результатами якого було виставлено діагноз отруєння. Крім вказаних лікарів, дитину оглядала лікар ОСОБА_12 . Близько 21:00 год. лікар ОСОБА_4 знову прийшов до дитини, призначив проведення ультразвукової діагностики. Близько 21:30 год. УЗД було проведено. Свідок вказала, що близько 24:00 год. у хлопчика почалася гикавка, після чого було викликано лікаря ОСОБА_3 та лікаря ОСОБА_4 . Останній о 03:00 год. 21.06.2017 повідомив, що ОСОБА_11 необхідно направляти на лікування до Львова. Після чого, о 04:00-05:00 год. автомобілем швидкої допомоги її та хлопчика було доставлено до ЛОДКЛ «Охматдит» у м. Львів. Під час поїздки дитина не блювала. У приймальному відділенні «Охматдиту» лікар направила ОСОБА_11 на рентгенографію, вказавши, що лікарі «Жидачівської ЦРЛ» некомпетентні. Після проведення рентгенографії дитину забрали до реанімаційного відділення. Близько 11:00 год. 21.06.2017 було проведено перше оперативне втручання, після якого повідомлено, що у дитини заворот кишок. Згодом близько обіду було здійснено другу операцію. Свідок показала, що у п`ятницю 24.06.2017 вона поїхала додому та повернулася до ЛОДКЛ «Охматдит» у понеділок 26.06.2017. У той час, коли вона приїхала до лікарні, хлопчику робили третю операцію. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 її племінник помер. Крім того, свідок повідомила суду, що історії хвороби ОСОБА_11 вона не бачила, а також заперечила те, що відмовлялася їхати до Львова для лікування її племінника.

Показами свідка ОСОБА_22 , яка є бабусею ОСОБА_11 та матір`ю потерпілого ОСОБА_6 . Свідок показала, що її онук ОСОБА_11 та діти її доньки ОСОБА_20 перебували у них вдома на канікулах. 20.06.2017 після того як діти поснідали, ОСОБА_23 пішов мити батьковий автомобіль. Близько 12:00 год. свідок приготувала салат із свіжих овочів (капуста, помідори, огірки), діти поїли. Близько 14:30 год. її онук ОСОБА_11 почав скаржитися на біль у животі, біль всього тіла, казав, що йому віднімає праву ногу, на головний біль не скаржився. Свідок повідомила суд, що давала дитині серцеві краплі та викликала швидку допомогу. Після приїзду швидкої допомоги, яка прибула приблизно за 30 хв., онукові було виміряно артеріальний тиск, зроблено ін`єкції та госпіталізовано до «Жидачівської ЦРЛ». До автомобіля швидкої допомоги дитину заносили на ковдрі. Крім цього, свідок повідомила, що хлопчик до того нічим не хворів.

Показами свідка ОСОБА_24 , який працює водієм швидкої допомоги, та повідомив, що він перевозив хворого ОСОБА_11 із «Жидачівської ЦРЛ» до ЛОДКЛ «Охматдит» у м. Львів. Свідок вказав, що близько 03:00-04:00 год. 21.06.2017 до нього зателефонував лікар ОСОБА_4 та наказав здійснити транспортування пацієнта до м. Львів у ЛОДКЛ «Охматдит». У той час черговим лікарем була ОСОБА_3 , а також лікар ОСОБА_4 . Свідок зазначив, що за ним виїхала чергова машина, привезла до інфекційного відділення, де було вручено направлення для ОСОБА_11 , яке він згодом передав медсестрі, яку підібрав у Жидачеві по дорозі до Львова. Медсестри вивели хворого та положили в машину. Автомобіль не був обладнаний пристроями та сиреною. Зазначив, що коли транспортують хворих у важкому стані, викликають реанімобіль зі Львова. Близько 05:20 год. 21.06.2017 вони приїхали до ЛОДКЛ «Охматдит», вийшла медсестра та забрала хлопчика. До лікарні ОСОБА_11 вели медсестра та його тітка. Медсестра з Жидачівської ЦРЛ близько 25-30 хв. перебувала в лікарні, після чого вони повернулися до м. Жидачів. Крім цього, свідок вказав, що йому невідомо чи блював хворий під час його перевезення до ЛОДКЛ «Охматдит».

Показами свідка ОСОБА_25 , яка працює медичною сестрою інфекційного відділення у «Жидачівській ЦРЛ», та яка здійснювала супровід хворого ОСОБА_11 під час його транспортування до ЛОДКЛ «Охматдит». Свідок показала суду, що 21.06.2017 до неї зателефонували з інфекційного відділу Жидачівської ЦРЛ та повідомили, що вона повинна доставити дитину у не важкому стані із діагнозом кишкова непрохідність до ЛОДКЛ «Охматдит». Цей день не був її робочим днем, відтак, свідок підсіла в автомобіль, що здійснював перевезення хворого з м. Жидачів. Водій транспортного засобу одразу надав скерування, у якому був вказаний діагноз кишкова непрохідність, аптечки в автомобілі не було. Хлопчик при транспортуванні перебував при свідомості, лежав, тітка з ним розмовляла. Близько 06:00 год. хворого доставили до пункту призначення, вона та тітка ОСОБА_11 під руки завели його до приймального відділення лікарні, оскільки йти сам він не міг. У приймальному відділенні вони перебували близько 10-15 хв. Після приходу дитячого хірурга, свідок повернулася до м. Жидачів та пішла додому. Вказала, що історії хвороби ОСОБА_11 не бачила.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка працювала лікарем-педіатром «Жидачівської ЦРЛ». Свідок у судовому засіданні показала, що 20.06.2017 була черговим лікарем-педіатром. О 20:00 год. до неї зателефонувала черговий лікар ОСОБА_3 та попросила прийти на консультацію до пацієнта ОСОБА_11 . Близько 20:10 год. прийшовши до хворого, побачила, що хлопчик перебував у стані середньої важкості, скаржився на погіршення зору, вимірявши тиск, встановила, що такий був значно вищий норми. При огляді зі шпателем, легко надавивши у ротовій порожнині ОСОБА_11 , дитина почала блювати. Пояснила, що після цього виставила діагноз «Функціональні розлади травлення. Хронічний гастродуоденіт», записала історію хвороби, дала хворому таблетку «Каптоприлу» та зателефонувала черговому лікарю-хірургу. Лікар-хірург ОСОБА_4 прийшов близько 20:30-20:40 год. разом із лікарем ОСОБА_16 та оглянули хворого ОСОБА_11 разом, зробили певні записи в історії хвороби. Свідок вказала, що порекомендувала консультацію невролога та проведення ультразвукового дослідження. Після огляду лікаря-невролога ОСОБА_17 та лікаря УЗД ОСОБА_18 , яке проводилося близько 21:30 год., остання повідомила, що всередині багато газів і важко щось побачити. Після цього свідок вказала, що повернулася до свого відділення та вже зранку дізналася, що ОСОБА_11 перевели до ЛОДКЛ «Охматдит». Крім цього, свідок повідомила суду, що їй було оголошено догану у зв`язку із випадком хвороби ОСОБА_11 .

Показами свідка ОСОБА_26 , яка працює фельдшером швидкої допомоги пункту «Журавно», та яка 20.06.2017 була на чергуванні та виїжджала на виклик до ОСОБА_11 . Свідок вказала, що о 16:35 год. 20.06.2017 надійшов виклик із села Мазурівка, Жидачівського району Львівської області. Прибувши на виклик, встановила, що неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скаржився на гостру біль у грудній клітці справа, затерпання правої ноги. Скарг на біль у животі не було, температура тіла була 36,6 градусів, симптомів непрохідності кишківника не було, на час проведення огляду живіт був спокійний. Вимірявши артеріальний тиск, який становив 180/90 мм рт.ст., зробила пацієнту ін`єкцію нітропрепаратом («Нітрогліцерин»), встановила діагноз «Тепловий удар» і прийняла рішення про його госпіталізацію в Жидачівську ЦРЛ. Свідок повідомила, що нею були надані препарати для зняття болю в грудях і нормалізації тиску. У лікарню автомобілем швидкої допомоги разом із хлопчиком поїхала його тітка. Доставивши дитину до приймального відділення, його оглянула черговий лікар ОСОБА_3 та лікар ОСОБА_14 , хоча він не був черговим лікарем, призначень не робив. Крім того, хлопчикові медичною сестрою у приймальному відділені було зроблено електрокардіограму, пульс був 90 ударів за хвилину, лікарі сказали, що результат ЕКГ у нормі.

Показами свідка ОСОБА_17 , завідувача неврологічним відділом КУ «Жидачівська ЦРЛ», який показав суду, що близько 21:00 год. 20.06.2017 черговий лікар ОСОБА_3 покликала його до неповнолітнього пацієнта ОСОБА_11 . Зазначив, що у лікарню приїхав разом із дружиною ОСОБА_18 , яка є лікарем ультразвукової діагностики. Оглянувши дитину, патологій у неврологічній сфері виявлено не було, про що і було записано в історії хвороби, хлопчик не скаржився на болі в животі, артеріальний тиск такого становив 170/100 мм рт.ст. Лікар ОСОБА_3 пояснювала, що пацієнт мав скарги на розмитий зір і мерехтіння перед очима, проте, під час огляду у хлопчика зір був добрий, він відповідав на всі запитання, виконував інструкції. При перевірці черевних рефлексів була встановлена певна болючість в епігастрії. Свідок повідомив суд, що до нього дитину оглядав інший лікар невропатолог ОСОБА_14 . Перевіривши скарги на затерпання ноги, такі не знайшли свого підтвердження. Свідок вказав, що зі слів лікаря ОСОБА_3 йому стало відомо про те, які ліки приймав ОСОБА_11 . Крім цього, свідок пояснив, що персоналом лікарні було його повідомлено про те, що у хлопчика фіксувався високий артеріальний тиск, загальна слабкість, нудота. Свідок зазначив, що він лише надавав консультації щодо лікування, а рішення повинен приймати лікуючий лікар пацієнта.

Показами свідка ОСОБА_18 , лікаря ультразвукової діагностики КУ «Жидачівська ЦРЛ», яка повідомила суду, що близько 21:00 год. 20.06.2017 їй зателефонували та попросили приїхати для проведення ультразвукової діагностики живота неповнолітнього пацієнта, оскільки такий блював. Вказала, що у лікарню приїхала разом із чоловіком ОСОБА_17 завідувачем неврологічним відділом КУ «Жидачівська ЦРЛ». Приїхавши у лікарню, вона взяла апарат УЗД та прийшла в палату до хворого. У палаті у той час перебували лікар ОСОБА_3 , яка пояснювала необхідність проведення УЗД тим, що у дитини є скарги на болі в животі, лікар ОСОБА_12 і тітка хлопчика. Остання скаржилася на біль у грудній клітці племінника та високий артеріальний тиск, що піднявся раптово, повідомила, що у хлопчика був стілець, але небагато. Близько 21:30 год. було проведено УДЗ. За результатами УЗД було встановлено, що кишківник дитини піддутий, заповнений газами. Під час проведення діагностики, хлопчик захотів у туалет. Через деякий час після стільця загазованість кишківника була така ж як і до стільця, органи було погано видно, перистальтика була в`яла. Свідок зазначила, що те, що вона побачила на екрані апарату, було записано в протоколі УЗД. Під час записування результатів діагностики зателефонував лікар ОСОБА_4 щоб запитати про стан хлопчика. Свідок вказала, що залишала протокол УЗД в історії хвороби, у такому здійснила запис про виражений метеоризм кишківника. Крім цього, свідок наголосила на тому, що на момент проведення діагностики завороту кишок не бачила.

Показами свідка ОСОБА_27 , яка станом на 2017 рік обіймала посаду заступника головного лікаря з медичної частини КУ «Жидачівська ЦРЛ». Свідок показала суду, що 20.06.2017 у Жидачівську ЦРЛ доставлено неповнолітнього ОСОБА_11 , який до 21.06.2017 перебував у них на лікуванні. Повідомила суду, що вона була головою комісії з проведення службового розслідування з приводу ситуації, що склалася. Вказала, що черговим лікарем була лікар-інфекціоніст ОСОБА_3 , черговим лікарем-хірургом екстреної медичної допомоги був ОСОБА_4 . Свідок пояснила, що відповідальність за лікування та перебування пацієнта у лікувальному закладі несе лікуючий лікар, черговий лікар по лікарні виконує обов`язки лікуючого лікаря. Згідно проведеного службового розслідування було встановлено недоліки, про які вказано у відповідному акті, що міститься у матеріалах справи. Зокрема, транспортування дитини до ЛОДКЛ «Охматдит» у м. Львів було здійснено з порушеннями, оскільки стан дитини на момент здійснення такого був середньої важкості, решта недоліків міститься в акті. Крім наведеного вказала, що у Жидачівській ЦРЛ є рентген-апарат, відтак, існує можливість проведення рентгенографічного дослідження у будь-який час.

Показами свідка ОСОБА_28 , медичної сестри інфекційного відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ», яка повідомила суду, що прийшовши на своє чергування, згідно графіку, о 20:00 год. 20.06.2017 неповнолітній ОСОБА_11 вже перебував на лікуванні в інфекційному відділі, із ним була його тітка. Свідок вказала, що зі слів тітки хлопчика їй стало відомо про те, що вдома дитина блювала салатом та, що в автомобіль швидкої допомоги дитина йшла сама. Виконуючи розпорядження лікаря, свідок вказала, що виміряла артеріальний тиск пацієнта, що становив 180/100 мм рт.ст. У своїх показах зазначила, що до пацієнта ОСОБА_11 приходило багато лікарів. Дитина скаржилася, що погано бачить, почала блювати, з`явилася відрижка. Після цього вона зателефонувала лікарю ОСОБА_3 та повідомила про таке. Лікар прийшла та оглянула хворого, покинула інфекційне відділення лише о 23:45 год. 20.06.2017. Медична сестра зазначила, що записи в історії хвороби не робила. Повідомила, що дитині було призначено клізму із звичайної води.

Показами свідка ОСОБА_16 , який працює лікарем-хірургом КУ «Жидачівська ЦРЛ». У судовому засіданні свідок повідомив, що 20.06.2017 прийшов у лікарню до свого пацієнта, якого прооперував напередодні, та зустрів лікаря-хірурга ОСОБА_4 , який попросив оглянути його неповнолітнього пацієнта в інфекційному відділенні. О 21:15 год. 20.06.2017 вони разом зайшли до палати, оглянули ОСОБА_11 . При цьому була присутня тітка хлопчика. Свідок вказав, що при огляді живота встановив його болючість, ознак гострого живота не було, крім того, хлопчик скаржився, що погано бачить. Свідок пояснив, що не був черговим лікарем, тому сказав свою думку на рахунок хвороби пацієнта, надав рекомендації, зокрема, висловив необхідність проведення ультразвукового дослідження та покинув лікарню.

Показами свідка ОСОБА_15 , лікаря-анестезіолога КУ «Жидачівська ЦРЛ», який вказав, що 20.06.2017 був запрошений у приймальне відділення для огляду неповнолітнього пацієнта, який скаржився на слабкість, затерпання кінцівок, болі в животі. Артеріальний тиск у дитини був 140/80 мм рт.ст. Свідок повідомив, що залишив приймальне відділення, коли прийшла черговий лікар ОСОБА_3 . Крім останньої там знаходилася тітка хлопчика та ліфтер.

Показами свідка ОСОБА_29 , медичної сестри приймального відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ», яка повідомила суду, що о 17:30 год. 20.06.2017 у приймальне відділення Жидачівської ЦРЛ каретою швидкої допомоги було доставлено 12-річного хлопчика, тому вона зателефонувала черговому лікарю ОСОБА_3 , проте, її не було на місці. Зателефонувавши в інше відділення, попросила медсестру, щоб та покликала ОСОБА_3 . Крім того, свідок вказала, що попросила ліфтера покликати лікаря ОСОБА_15 . Лікарі прийшли майже одночасно. Лікар ОСОБА_15 сказав зробити електрокардіограму, що і зробила свідок. Коли прийшла черговий лікар ОСОБА_3 , вона наказала писати історію хвороби хлопчика та сказала зробити ін`єкцію препаратами «Метоклопрамід» (від нудоти) та «Дібазол» (від тиску). ОСОБА_3 також телефонувала черговому лікарю-хірургу ОСОБА_4 , однак такий прийшов уже в інфекційне відділення. Крім цього, свідок зазначила, що виміряла артеріальний тиск ОСОБА_11 після огляду лікарями ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , такий становив 170/80 мм рт.ст. Після цього, хворого ОСОБА_11 у зв`язку із його станом було транспортовано до інфекційного відділення на каталці для перевезення пацієнтів.

Показами свідка ОСОБА_30 , медичної сестри інфекційного відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ», яка повідомила суду, що о 19:15-19:20 год. до інфекційного відділення лікарні надійшов неповнолітній пацієнт ОСОБА_11 , у відділення хлопчика доставили на ношах. Пацієнт розмовляв, скаржився на головний біль, у нього був підвищений артеріальний тиск. За призначенням лікаря ОСОБА_3 дитині було поставлено крапельницю, самої лікарки свідок у відділенні не бачила. Після підключення системи, близько 20:00 год. свідок пішла додому.

Показами свідка ОСОБА_14 , лікаря медицини невідкладних станів пункту ЕМД «Жидачів», який повідомив, що він був черговим лікарем з 08:00 год. до 20:00 год. 20.06.2017 у пункті, що знаходився біля приміщення приймального відділення Жидачівської ЦРЛ. Коли привезли пацієнта ОСОБА_11 , його оглядала лікар ОСОБА_3 , яка також попросила його оглянути дитину. Чи повідомляла ОСОБА_3 щось із приводу діагнозу дитини, подробиць щодо стану хлопчика у той день свідок не міг нічого повідомити, посилався на те, що призначень не робив, консультацій не надавав, а сама подія сталася давно та він не може достеменно пригадати.

Показами свідка ОСОБА_31 , лікуючого лікаря ОСОБА_11 , хірурга 1-ої хірургії КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «Охматдит», який повідомив, що 21.06.2017 завідувачем реанімаційного відділення його було викликано до лікарні у зв`язку із тим, що близько 07:00 год. 21.06.2017 у важкому стані надійшов неповнолітній пацієнт ОСОБА_11 . Черговим хірургом ОСОБА_32 повідомлено, що у дитини катастрофа в животі. Свідок вказав, що оглянувши дитину бачив здутий живіт і відсутність перистальтики. Для проведення ургентної операції було викликано судинного хірурга та професора ОСОБА_33 . Свідок пояснив, що він розпочинав перше оперативне втручання, пізніше до нього приєдналися лікарі ОСОБА_34 та ОСОБА_33 . Під час проведення операції странгуляційної борозни виявлено не було, у зв`язку із тим, що 1/3 тонкого кишківника виявилася повністю некротизованою, а решта мала сумнівний кровообіг, було видалено частину кишківника. Свідок вказав, що він писав протоколи операції. Пояснив суду, що повне видалення кишківника призвело б до смерті дитини, тому було зроблено часткову резекцію. Зазначив, що через три години після першої операції було проведено другу, однак така не дала результатів. Після проведення третьої операції дитина померла. На думку свідка, причиною некрозу кишківника стан заворот кишок.

Показами свідка ОСОБА_34 , заступника головного лікаря з хірургічної роботи КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «Охматдит», яка вказала, що близько 09:00 год. 21.06.2017 лікар ОСОБА_32 зателефонувала до неї та повідомила, що у клініку поступила дитина у важкому стані. Реаніматологи готували пацієнта до оперативного втручання, лікар ОСОБА_31 взяв на себе відповідальність проводити операцію. Приїхавши в лікарню, свідок дізналася, що пацієнт знаходився у важкому стані в операційній. ОСОБА_34 вказала, що не була присутня на першій операції, була в операційній бригаді під час другого оперативного втручання. Під час другої операції бачила темний кишківник, темно-фіолетового кольору, тонкий кишківник був увесь видозмінений, 2/3 товстого кишківника також були змінені, не бачила странгуляційної борозни, стан дитини був нестабільний. Вказала, що було видалено частину кишківника до лівої половини товстої кишки, згідно кровообігу, стан дитини стабілізувався та його перевели до реанімаційного відділення. Приблизно на 5 день після операції у хлопчика з`явилися геморагічні прояви, про що було повідомлено батьків ОСОБА_11 . У зв`язку із наведеним було прийнято рішення провести третє оперативне втручання. Під час третьої операції було видалено ще частину кишківника. Наступного дня після операції дитина померла. Після операцій лікарями було повідомлено, що у дитини був заворот кишок.

Показами свідка ОСОБА_33 , професора кафедри дитячої хірургії Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, який повідомив суду, що 21.06.2017 його було викликано до ЛОДКЛ «Охматдит» для проведення оперативного втручання неповнолітньому пацієнту у важкому стані. Телефоном колегами було повідомлено, що їм потрібна допомога у зв`язку із тим, що вони нібито розвернули заворот кишки. Свідок вказав, що прийшовши в операційну, побачив, що стан дитини був нестабільний, у черевній порожнині хлопчика були присутні некротичні зміни, які прогресували, странгуляційної борозни не бачив, вроджені вади були відсутні. Хірург ОСОБА_31 розказав, що ним було розвернув кишку. Після першої операції, проведеної ОСОБА_11 , на рентгенографії було видно явища непрохідності. Після проведення оперативного втручання, дитину перевели до реанімаційного відділення. Свідок зазначив, що даний випадок є доволі важким, такі некротичні зміни в кишківнику ОСОБА_11 могли виникнути від 6 до 12 годин від початку болю в животі, це міг бути заворот тонкої кишки. Під час другої операції було забрано майже весь тонкий кишківник.

Показами свідка ОСОБА_35 , лікаря дитячого анестезіолога КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «Охматдит», доцента кафедри анестезіології та інтенсивної терапії Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, яка вказала, що забезпечувала лікування ОСОБА_11 у відділенні інтенсивної терапії. Повідомила, що не пам`ятає коли саме вперше побачила неповнолітнього пацієнта, однак, пам`ятає, що його стан був вкрай важким. Вказала, що деталей хвороби ОСОБА_11 не пам`ятає, всі вони вказані в історії хвороби хлопчика. Повідомила, що підтримує в повному обсязі свої записи, що містяться у медичні картці ОСОБА_11 .

Показами свідка ОСОБА_36 , лікаря дитячого анестезіолога КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «Охматдит», яка повідомила, що під час її чергування ІНФОРМАЦІЯ_5 пацієнт ОСОБА_11 помер. Вказала, що бачила рентген-знімки хворого, підтримує написані нею медичні записи.

Показами свідка ОСОБА_37 , лікаря дитячого анестезіолога КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «Охматдит», яка повідомила, що не пригадує чи лікувала хворого ОСОБА_11 . Крім цього, не пригадує чи робила записи у картці хворого. Проте, вказала, що якщо такі робила, то вони відповідають дійсності.

Показами свідка ОСОБА_38 , лікаря судинного хірурга КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «Охматдит», який повідомив, що 21.06.2017 був викликаний в лікарню для проведення операції неповнолітньому пацієнту ОСОБА_11 . Прибувши через 15 хв. в операційну кімнату, перша операція вже розпочалася, живіт був відкритий, а кишківник розвернутий, хто його розвернув не знає, побачив, що кишківник лежав анатомічно, його колір при цьому був чорний із зеленим відтінком, був присутній неприємний запах, не пригадує чи бачив странгуляційну борозну та чи перевіряв пульсацію судин. Свідок вказав, що робив запис в історії хвороби пацієнта, проте, не пригадує, що саме радив колегам.

Показами свідка ОСОБА_32 , лікаря-хірурга екстреної медичної допомоги КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «Охматдит», яка повідомила суду, що у червні 2017 року з приймального відділення надійшов дзвінок про те, що у лікарню поступив пацієнт у важкому стані. Прийшовши у приймальне відділення, побачила, що неповнолітній ОСОБА_11 перебував на кушетці у свідомості, однак, його стан був важкий. Коло нього були присутні тітка та бабуся. При огляді хлопчик сказав, що його болі не такі сильні як були вчора. Фельдшер, яка доставила ОСОБА_11 до ЛОДКЛ «Охматдит» з Жидачівської ЦРЛ, показала пакет із блювотними масами та повідомила, що в дорозі хлопчик блював. Артеріальний тиск хворому вимірювали анестезіологи та реаніматологи, локалізація болі була по всьому животу. Зазначила, що близько 08:00 год. до неї зателефонувала медсестра та повідомила, що стан дитини дуже важкий. Після цього свідок вказала, що викликала ОСОБА_34 та ОСОБА_33 , скерувала пацієнта на рентгенографію. У рентген-кабінеті ОСОБА_11 знепритомнів.

Показами свідка ОСОБА_39 , лікаря-патологоанатома КЗ ЛОР «Львівське обласне патологоанатомічне бюро», який повідомив суду, що він проводив розтин тіла неповнолітнього ОСОБА_11 . Під час проведення розтину також був присутній лікар-хірург ОСОБА_40 . При розтині було виявлено наслідки захворювання ОСОБА_11 , залишки шлунково-кишкового тракту. Свідок вказав, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок некрозу на підставі завороту кишківника.

Даними з висновку експерта (комісійної судово-медичної експертизи) №185 від 30.11.2018, проведеного на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_41 , згідно якого черговий лікар лікар-інфекціоніст ОСОБА_3 за час перебування пацієнта ОСОБА_11 у Жидачівській ЦРЛ була відповідальною за встановлення діагнозу, призначення та обрану тактику його лікування. Як лікуючий лікар мала би ініціювати спільний огляд вузьких спеціалістів із метою недопущення виставлення хибного діагнозу та призначення неправильного лікування. Такій необхідно було повідомити адміністрацію лікарні про наявність важкохворого, який потребує екстреної консультації дитячого хірурга і можливого транспортування в подальшому в спеціалізовану дитячу лікарню в умовах реанімобіля бригади екстреної медичної допомоги, викликати дитячого хірурга по «санавіації» для консультації хворого ОСОБА_11 . Крім цього, ОСОБА_3 мала скликати консиліум лікарів для вирішення питання встановлення хворому ОСОБА_11 правильного діагнозу, обрання правильної тактики лікування та надання йому відповідної медичної допомоги, скласти план діагностичних досліджень хворого відповідними лікарями Жидачівської ЦРЛ залежно від наявності таких та відповідної апаратури (що частково зроблено в частині призначення базових лабораторних обстежень). ОСОБА_4 мав би встановити вірний діагноз, запідозрити наявність гострої хірургічної патології (непрохідність кишок), скерувати на проведення оглядової рентгенографії органів черевної порожнини, рентгенпасаж для визначення перешкоди в тонкій кишці, іригографію для визначення перешкоди в товстій кишці (при частковій странгуляційній та неповній обтураційній непрохідності) для верифікації діагнозу та обрання подальшої тактики лікування хворого, що не було зроблено, провести діагностичну лапароскопію та викликати дитячого хірурга по «санавіації» для консилярного рішення щодо подальшої тактики ведення хворого, госпіталізувати дитину до закладу охорони здоров`я не нижче третинного рівня. У його записах було виявлено виправлення, підтирання в записах та часу. Крім цього, лікарями не взято до уваги загальні симптоми даної хірургічної патології, надана ними медична допомога не відповідала вимогам «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим з гострою непрохідністю кишок», затвердженого наказом МОЗ України від 02.04.2010 №297, ними не проведено оглядової рентгенографії органів черевної порожнини, діагноз «Кишкова непрохідність» виставлений невчасно запізніло. Лікарями Жидачівської ЦРЛ, а саме черговим лікарем та черговим хірургом несвоєчасно встановлено діагноз, який мав місце у хворого, не проведено всі необхідні додаткові методи дослідження оглядову рентгенографію органів черевної порожнини, у зв`язку з чим це призвело до погіршення стану хворого, розвитку тяжких ускладнень, незворотних (некротичних) змін у кишківнику, перитоніту, прогресуючої поліорганної недостатності, що в подальшому призвело до тяжких наслідків та смерті ОСОБА_11 . Несвоєчасне встановлення наявної у хворого хірургічної патології призвело до відтермінування операційного втручання, погіршення загального стану хворого, розвитку незворотних змін та ускладнень, що в свою чергу призвело до тяжких наслідків. Надана медична допомога лікарями Жидачівської ЦРЛ не відповідала клінічним протоколам МОЗ України по наявній у хворого патології. Таким чином, мало місце неналежне виконання своїх професійних обов`язків лікарями Жидачівської ЦРЛ черговим лікарем ОСОБА_3 та лікарем-хірургом ОСОБА_4 (т. 5 а.с. 3-261).

Даними з протоколу патологоанатомічного дослідження №171 від 27.06.2017, згідно якого ОСОБА_11 було поставлено заключний клінічний діагноз: «Заворот тонкої кишки. Тромбоз мезентерійних судин. Некроз частини товстого кишківника, тотальний некроз тонкої кишки. Перитоніт. Сепсис. Пневмонія. РДС.». Патологоанатомічний діагноз: «Заворот тонкого кишківника з гострою кишковою непрохідністю (клінічно). Причина смерті ОСОБА_11 шок, некроз тонкої та частини товстої кишки, заворот тонкої кишки (т. 7 а.с. 13-18).

Даними з висновку за результатами клініко-експертної оцінки надання медичної допомоги дитині ОСОБА_11 , 2004 року народження, у ІНФОРМАЦІЯ_6 » департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації, згідно якого надання медичної допомоги у Жидачівській ЦРЛ не відповідало вимогам «Клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим із гострою непрохідністю кишок», затвердженого наказом МОЗ України від 02.04.2010 №297, а також у вказаному закладі охорони здоров`я не дотримано вимог щодо транспортування та супроводу хворих у медичні установи вторинного на третинного рівня надання медичної допомоги у частині перевезення хворих у важкому чи загрозливому для життя стані. ОСОБА_11 було встановлено хибний діагноз, не проведено оглядової рентгенографії черевної порожнини, не запідозрено гострої хірургічної патології та дитина не госпіталізована у профільне відділення, у лікарів-хірургів Жидачівської ЦРЛ відсутня кваліфікація по дитячій хірургії (т. 7 а.с. 21-25).

Даними з експертного висновку департаменту охорони здоров`я ЛОДА від 29.09.2017, відповідно до якого госпіталізація в інфекційне відділення була необґрунтованою у зв`язку з відсутністю клінічних проявів інфекційного захворювання, лікарями не було запідозрено гострої хірургічної патології та призначено симптоматичне лікування, що могло маскувати клінічну картину, зокрема, введення медичних препаратів (спазмолітиків, метоклопраміду) могло змінити симптоми захворювання. Через відсутність певних клінічних симптомів гострого живота не було проведено оглядової рентгенографії черевної порожнини, комп`ютерної томографії органів черевної порожнини, діагностичної лапароскопії, а проведене ультразвукове дослідження органів черевної порожнини та виявлений метеоризм кишівника не насторожили хірургів щодо наявності гострої хірургічної патології у пацієнта. Крім цього, транспортування хворого ОСОБА_11 в КЗ ЛОР «ОХМАТДИТ» проводилось незадовільно: неналежний медичний транспорт та медичний супровід, відсутність повідомлення та узгодження з головними спеціалістами, черговими хірургами ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» (т. 7 а.с. 26-32).

Даними з висновку МОЗ України за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_11 у ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 07.12.2017 та повідомленням до такого, згідно яких виявлено, зокрема, недоліки обстеження пацієнта при перебуванні у Жидачівській ЦРЛ, а саме: невірно виставлений діагноз, госпіталізація не у профільне відділення, відсутність відповідної кваліфікації у лікаря-хірурга, не в повному обсязі проведення діагностичного дослідження, надання медичної допомоги не відповідало вимогам наказу МОЗ України №297 від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальності «Хірургія» розділ 2.4. «Клінічний протокол надання медичної допомоги хворим із гострою непрохідністю кишок» та недотримання вимог наказу МОЗ України №296 від 20.04.2015 у частині п. 2.4. щодо перевезення хворих у важкому чи загрозливому для життя стані (т. 7 а.с. 33- 35).

Даними з висновку експерта №185/2018 судово-медичної гістологічної експертизи, проведеної на підставі направлення судово-медичного експерта ОСОБА_42 від 03.07.2018 (т. 10 а.с. 197-198).

Показами допитаного у судовому засіданні відповідно до вимог ст. 356 КПК України, експерта ОСОБА_43 , завідувача відділом судово-медичної експертизи КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», який підтримав висновок експерта №185 від 30.11.2018 у повному обсязі. Вказав, що приступив до проведення експертизи відразу як тільки дали її для виконання. Повідомив, що склад членів експертної комісії визначає голова ОСОБА_44 . Пояснив, що був попереджений про кримінальну відповідальність під час виконання експертизи, усі вихідні дані для проведення такої експертизи були надані, зокрема, й оригінали документів, що досліджувалися.

Показами допитаної у судовому засіданні відповідно до вимог ст. 356 КПК України, експерта ОСОБА_45 , професора кафедри дитячої хірургії Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, яка підтримала висновок експерта №185 від 30.11.2018 у повному обсязі.

Показами допитаного у судовому засіданні відповідно до вимог ст. 356 КПК України, експерта ОСОБА_46 , професора кафедри хірургії №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, який у повному обсязі підтримав висновок експерта №185 від 30.11.2018.

Даними з заяви ОСОБА_6 від 05.07.2017 (т. 6 а.с. 23-27);

заявою ОСОБА_6 від 19.07.2017, у якій просить визнати його потерпілим у кримінальному провадженні (т. 6 а.с. 28);

заявою потерпілої ОСОБА_7 від 11.06.2018, відповідно до якої така звільняє від обов`язку збереження лікарської таємниці (т. 7 а.с. 42)

даними з копії довідки про причину смерті ОСОБА_11 (т. 6 а.с. 29);

даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2017 у кримінальному провадженні №0000703 (т. 6 а.с. 35);

довідкою вих. №77, виданою 28.08.2017 КУ «Жидачівська ЦРЛ», про те, що на час надання довідки, ОСОБА_3 працює на 0,5 посади лікаря-інфекціоніста інфекційного відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ» з 05.03.2005 (т. 6 а.с. 63);

копією посвідчення №8/279-к від 28.04.2012 про проходження атестації ОСОБА_3 (т. 6 а.с. 64);

даними з положення чергового лікаря КУ «Жидачівська ЦРЛ», затвердженого 04.01.2017 головним лікарем «КУ Жидачівська ЦРЛ» ОСОБА_47 (т. 6 а.с. 65);

довідкою вих. №75, виданою 28.08.2017 КУ «Жидачівська ЦРЛ», згідно якої на час надання довідки, ОСОБА_4 працює на посаді лікаря-хірурга поліклінічного відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ» з 03.05.2002 та по сумісництву на 0,25 посади лікаря-хірурга для надання екстреної медичної допомоги хірургічного відділення (т. 6 а.с. 67);

копією посвідчення №16/953-к від 28.11.2014 про проходження атестації ОСОБА_4 (т. 6 а.с. 68);

посадовою інструкцією лікаря-хірурга стаціонарного хірургічного відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ», затвердженою головним лікарем «КУ Жидачівська ЦРЛ» ОСОБА_47 24.01.2017 (т. 6 а.с. 69-73);

даними з посадової інструкції лікаря-хірурга КУ «Жидачівська ЦРЛ», затвердженої головним лікарем «КУ Жидачівська ЦРЛ» ОСОБА_47 15.02.2017 (т. 6 а.с. 74-77);

актом службового розслідування від 20.07.2017, згідно якого встановлено, що о 20:00 год. пацієнт ОСОБА_11 був оглянутий черговим хірургом ОСОБА_4 , на момент огляду даних за гостру хірургічну патологію не виявлено, рекомендовано спостереження у динаміці, згідно протоколу ультразвукового обстеження та пояснень лікаря функціональної діагностики ОСОБА_18 , відмічено надмірно виражений метеоризм кишківника, о 22:00 год. після повторного огляду дитини хірургом ОСОБА_4 та хірургом ОСОБА_16 не було встановлено даних за гостру хірургічну патологію (т. 6 а.с. 78-79);

копією наказу головного лікаря КУ «Жидачівська ЦРЛ» ОСОБА_47 №160 від 24.07.2017 «Про результати службового розслідування» (т. 6 а.с. 80);

наказом по Жидачівській центральній районній лікарні від 28.07.1967 №121 «Про прийняття на роботу», згідно якого лікаря випуску 1967 року Львівського медінституту лікувального факультету ОСОБА_48 прийнята на посаду лікаря-інфекціоніста Жидачівської ЦРЛ з 01.08.1967 (т. 6 а.с. 86);

даними з індивідуальної посадової інструкції ординатора інфекційного відділення ОСОБА_49 , затвердженої головним лікарем КУ «Жидачівська ЦРЛ» ОСОБА_47 від 04.05.2017 (т. 6 а.с. 87-88);

наказом по Жидачівській центральній районній лікарні від 15.05.2000 №165 «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 », згідно якого з 17.05.2000 на підставі заяви ОСОБА_4 (т. 6 а.с ) останнього прийнято на посаду лікаря відділення швидкої допомоги Жидачівської ЦРЛ (т. 6 а.с. 90);

даними з копії журналу реєстрації викликів та виїздів карети швидкої допомоги Журавнівської МЛ Жидачівського району Львівської області, згідно якої 20.06.2017 о 16:37 год. був виклик із с. Мазурівка, Жидачівського району Львівської області до пацієнта ОСОБА_11 , якому було надано допомогу, зроблено ЕКГ та доставлено до приймального відділення Жидачівської ЦРЛ (т. 6 а.с. 109);

даними з картки виклику швидкої медичної допомоги ф. №109/о, відповідно до якої о 16:35 год. 20.06.2017 було прийнято виклик №807, о 17:00 год. бригада швидкої допомоги прибула на виклик та о 18:50 год. повернулася на підстанцію (т. 6 а.с. 107);

даними з карти виїзду швидкої медичної допомоги ф. №110/о, згідно якої 20.06.2017 о 16:35 год. на ЕМД «Журавно» надійшов виклик із с. Мазурівка, Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_11 скаржився на гострий біль у грудній клітці, загальну слабкість, підвищений артеріальний тиск, затерпання правої нижньої кінцівки. У графі «Додатково» міститься інформація щодо чутливості живота в епігастрії, перистальтика прослуховувалася, попередній діагноз: «Вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу. Тепловий удар?». Пацієнт прийнятий у приймальне відділення Жидачівської ЦРЛ о 18:05-18:25 год. з діагнозом «Вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу. Тепловий удар?», черговий лікар ОСОБА_3 (т. 6 а.с. 108);

даними з копії сторінок журналу реєстрації УЗД, згідно якого у ОСОБА_11 , який перебуває на лікуванні в інфекційному відділенні з діагнозом «Функціональні розлади травлення», виявлено різко виражений метеоризм кишківника, особливо поперечного відділу кишківника (т. 6 а.с. 102);

копією графіку роботи працівників інфекційного відділення за червень 2017 року, затвердженого головним лікарем КУ «Жидачівська ЦРЛ», та погодженого головою профкому, відповідно до якого лікар-інфекціоніст ОСОБА_3 20.06.2017 перебувала на чергуванні з 16:00 до 08:00 год. (т. 6 а.с. 96);

копією графіку роботи працівників хірургічного відділення за червень 2017 року, затвердженого головним лікарем КУ «Жидачівська ЦРЛ», та погодженого головою профкому, відповідно до якого лікар-хірург ОСОБА_4 20.06.2017 перебував на чергуванні з 19:30 до 08:00 год. (т. 6 а.с. 98);

копією з журналу реєстрації лабораторних обстежень за червень 2017 року, згідно якої у такому наявний запис під №574 на прізвище ОСОБА_11 , який перебуває на лікуванні в інфекційному відділенні (т. 6 а.с. 103-104);

даними з відповіді в.о. головного лікаря КУ «Жидачівська ЦРЛ» за вих. №521 від 15.09.2017 про відсутність посад дитячого інфекціоніста, дитячого анестезіолога, дитячого хірурга у вказаній лікарні (т. 6 а.с. 105);

даними з копії медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №2736, відповідно до якої пацієнта госпіталізовано до Жидачівської ЦРЛ 20.06.2017 о 18:00 год. із діагнозом «Гострий гастрит», виписано о 04:35 год. 21.06.2017 із основним діагнозом «Кишкова непрохідність», додатковий «Гіпертонічна хвороба, гіпертонічний криз», лікар ОСОБА_3 , шляхом переведення до ЛОДКЛ «Охматдит» (т. 6 а.с. 121-135);

даними з журналу обліку медикаментів інфекційного та приймального відділення КУ «Жидачівська ЦРЛ» за 20.06.2017 (т. 7 а.с. 2-4, т. 7 а.с. 5-12);

даними з наказу КУ «Жидачівська ЦРЛ» №239 від 30.12.2017 «Про висновки за результатами розслідування причини смерті дитини ОСОБА_50 », відповідно до якого встановлено, що, серед іншого, лікарями Жидачівської ЦРЛ не було в повному обсязі зібрано анамнезу хвороби, копія УЗД ОСОБА_11 , зроблена черговим лікарем ОСОБА_3 не відповідає оригіналу, недостатня інтенсивність спостереження за хворою дитиною в інфекційному відділенні черговим лікарем по лікарні лікарем-інфекціоністом ОСОБА_3 , черговим лікарем-педіатром ОСОБА_12 та черговим лікарем-хірургом ОСОБА_4 , несвоєчасність діагностування гострої хірургічної патології у ОСОБА_11 , неповідомлення спеціалістів «ЛОДКЛ «Охматдит» про направлення та транспортування пацієнта, недооцінка стану пацієнта перед скеруванням в інший заклад охорони здоров`я, черговим лікарем по лікарні 20-21.06.2017 ОСОБА_3 не було досягнуто необхідної взаємодії між лікарями, не здійснювався контроль за процесом діагностики захворювання дитини та її лікувальним процесом, не організовано консилярного огляду дитини (т. 7 а.с. 45-48);

даними з відповіді КУ «Жидачівська ЦРЛ» вих. №1018 від 18.12.2018, згідно якої станом на червень 2018 року у вказаному закладі охорони здоров`я були в наявності та в робочому стані фіброгастродуоденоскоп, лапароскоп, рентгенапарат (т. 7 а.с. 56);

У судовому засіданні також досліджено наступні докази: постанову про створення слідчої групи від 25.07.2017 (т. 5 а.с. 1-2); запит прокуратури львівської області №04/2/4-1480-17 від 28.01.2020, (т. 6 а.с. 1) та відповідь на такий (т. 6 а.с. 2), постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_41 про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 20.06.2018 (т. 6 а.с. 3-22), копію свідоцтва про смерть ОСОБА_11 (т. 6 а.с. 30), копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 (т. 6 а.с. 31), постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 11.08.2017, 15.07.2017 (т. 6 а.с. 32-33), доручення про проведення досудового розслідування від 14.07.2017, 15.08.2017 (т. 6 а.с. 34, 41), постанову про доручення здійснення досудового розслідування слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу від 10.08.2017 (т. 6 а.с. 38-39), відповіді в.о. головного лікаря КУ «Жидачівська ЦРЛ» №475 від 28.08.2017, №474 від 28.08.2017 (т. 6 а.с. 42, 62), наказ МОЗ України «Про затвердження Протоколів лікування дітей за спеціальністю «Дитяча гастроентерологія» №471 від 10.08.2007 та протоколи лікування: хронічного гастродуоденіта у дітей, хронічного гастриту у дітей (т. 6 а.с. 43-52), Протокол лікування гострих кишкових інфекцій у дітей, затвердженого наказом МОЗ України №803 від 10.12.2007 (т. 6 а.с. 53-61), наказ МОЗ України «Про подальше удосконалення атестації лікарів» №359 від 19.12.1997 та Положення про порядок проведення атестації лікарів (т. 6 а.с. 81-84), ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області щодо надання тимчасового доступу від 31.07.2017 у справі №443/825/17 (т. 6 а.с. 92), протокол тимчасового доступу до речей і документів від 04.08.2017 (т. 6 а.с. 93-94), копію графіку роботи працівників дитячого відділення за червень 2017 року, затвердженого головним лікарем КУ «Жидачівська ЦРЛ», та погодженого головою профкому, відповідно до якого лікар-педіатр ОСОБА_12 20.06.2017 перебувала на чергуванні з 09:00 год. до 13:00 год. та з 20:00 год. до 08:00 год. (т. 6 а.с. 97), копію графіку роботи працівників приймального відділення за червень 2017 року (т. 6 а.с. 99), копію графіку роботи працівників відділення анестезіології за червень 2017 року (т. 6 а.с. 100), відповідь КЗ ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» на запит, відповідно до якого на виклик, який надійшов 20.06.2017 із с. Мазурівка, Жидачівського району Львівської області прибула бригада екстреної медичної допомоги пункту ЕМД «Журавно» у складі фельдшера ОСОБА_26 та водія ОСОБА_51 (т. 6 а.с. 106), копії призначень пацієнту ОСОБА_11 (т. 6 а.с. 114-117), копію протоколу ультразвукового обстеження №1557 від 20.06.2017, згідно якого у ОСОБА_11 виявлено надмірно виражений метеоризм кишківника, особливо поперечного відділу (т. 6 а.с. 118), копію результатів аналізу ОСОБА_11 на прокальцитонін (т. 6 а.с. 119), фотокопію медичної документації, зробленої у приміщенні Жидачівської ЦРЛ, та наданої потерпілим ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_11 (т. 6 а.с. 137-201), копії витягів з журналу реєстрації аналізів за 25-27.06.2017 щодо проведених аналізів ОСОБА_11 (т. 7 а.с. 37-41), копію наказу «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 » №5-ос/1 від 17.01.2018, згідно якого ОСОБА_3 звільнено з посади лікаря-інфекціоніста інфекційного відділення з 01.02.2018 за порушення в наданні медичної допомоги хворому, викликане невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, що призвело до занедбання гострої хірургічної патології, п. 2 ст. 40 КЗпП України (т. 7 а.с. 44); копію наказу Департаменту охорони здоров`я ЛОДА №773 «Про проведення заходів з метою усунення недоліків, виявлених під час проведення клініко-експертної комісії випадку надання медичної допомоги дитині ОСОБА_52 , 2004 року народження» від 13.10.2017 (т. 7 а.с. 50-52); відповідь вих. №1017 від 18.12.2018 (т. 7 а.с 53), копію заяви ОСОБА_3 від 06.10.2016 (т. 7 а.с. 55); копію наказу КУ «Жидачівська ЦРЛ» №5-ос від 17.01.2018 (т. 7 а.с. 54); відповідь КЗ ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» вих. №1527 від 19.07.2018 про те, що 21.06.2017 о 10:30 год. для консультації пацієнта ОСОБА_11 виклику лікаря судинного хірурга від «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» до них не надходило (т. 7 а.с. 57); відповідь КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» на запит вих. №793/01 від 31.08.2017 з додатком копією титульного аркушу медичної картки стаціонарного хворого КЗ ЛОР «ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ» ОСОБА_11 №2543 (т. 7 а.с. 58-59); протокол огляду речей від 17.12.2018 (т. 7 а.с. 62); ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей та документів від 13.12.2017 у справі №461/5808/17, провадження №1-кс/461/8878/17, у справі №461/5808/17, провадження №1-кс/8879/17, від 23.08.2017 у справі №461/5808/17, провадження №1-кс/461/5777/17 та у справі №461/5808/17, провадження 1-кс/461/5776/17 (т. 7 а.с. 63, 66, 69, 72); протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2017, 10.01.2018, 04.09.2017 та 30.08.2017 (т. 7 а.с. 64, 67, 70, 73), опис речей і документів від 27.12.2017, 10.01.2018, 04.09.2017 та 30.08.2017, які були вилучені на підставі ухвал слідчого судді від 13.12.2017, 23.08.2017 та 30.08.2017 (т. 7 а.с. 65, 68, 71, 74); копію наказу КНП «Жидачівська ЦРЛ» №130 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-хірурга поліклінічного відділення ОСОБА_4 » від 12.06.2020 (т. 8 ас. 192 (зворот)); копію описів документів, які були вилучені на підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 23.12.2020 у справі №443/284/19 від 11.01.2021 (т. 10 а.с. 87, 89-90); «Уніфікований клінічний протокол вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги «Гостра непрохідність кишок» 2016 року (т. 11 а.с. 82-106); копію Локального протоколу з надання медичної допомоги у Жидачівській ЦРЛ при гострій непрохідності кишок, затвердженого 10.11.2011 головним лікарем Жидачівської ЦРЛ ОСОБА_17 , із яким був ознайомлений ОСОБА_4 , що стверджується підписом останнього на звороті останньої сторінки такого (т. 11 а.с. 110-118); копію обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000128 від 01.02.2021 за ч. 1 ст. 366 КК України за фактом видачі колишнім головним лікарем КУ «Жидачівського ЦРЛ» ОСОБА_47 завідомо неправдивого офіційного документу, а саме трудової книжки обвинуваченої ОСОБА_3 із завідомо неправдивими відомостями про підставу звільнення останньої (т. 11 а.с. 209-213); довідка від 12.10.2021 Львівського регіонального центру з гідрометеорології (Львівський РЦГМ) про метеорологічні спостереження 19.06.2017 та 20.06.2017(т. 12 а.с. 3).

У судовому засіданні було подано клопотання щодо визнання висновку експерта (комісійної судово-медичної експертизи) №185 від 30.11.2018 недопустимим доказом.

Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

З огляду на це, експерт відповідає лише на питання поставлені йому особою, яка його залучила або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Статтею 102 КПК України передбачено зміст висновку експерта, який складається з чіткого переліку пунктів, що не підлягають розширеному тлумаченню.

На підставі положень ч. 2 ст. 94, ч. 10 ст. 101 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, а висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, який здійснює провадження, однак незгода із висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідному рішенні.

Вказаний висновок експерта виконаний висококваліфікованими експертами, такий є належним чином аргументованим, ґрунтується на ретельному дослідженні, містить відповіді на поставлені питання, фактичні дані, викладені у висновку, відносяться до справи і мають доказове значення. Комісією експертів дані всі відповіді на поставлені запитання, які не є взаємовиключними.

Крім того, лікарі судово-медичні експерти, а саме голова експертної комісії ОСОБА_44 та доповідач по справі ОСОБА_43 на підставі трудових договорів працюють у КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», мають статус судово-медичних експертів. Інші члени експертної комісії лікарі ОСОБА_53 , ОСОБА_46 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_45 , ОСОБА_56 не є штатними працівниками КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», надають свої послуги на підставі укладених з КЗ ЛОР «ЛОБСМЕ» цивільно-правових договорів, здійснюють свою діяльність на підставі «Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Відповідно до п. 4 вищевказаних Правил, до складу судово-медичних експертних комісій можуть входити фахівці інших спеціальностей, які за своїм процесуальним становищем при проведенні експертизи є експертами.

Пунктом 1.5 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи передбачено, що до участі у проведенні судово-медичних експертиз як експерти можуть бути залучені професори та викладачі кафедри судової медицини, фахівці закладів охорони здоров`я та інших відомств. Фахівці інших спеціальностей, які залучаються до складу судово-медичних експертних комісій, можуть бути експертами та при проведенні судово-медичної експертизи надають відповіді на питання своєї медичної галузі, що в свою чергу не суперечить вимогам ст. 7, 9 Закону України «Про судову експертизу».

Суд визнає належним та допустимим доказом висновок експерта (комісійної судово-медичної експертизи) №185 від 30.11.2018, проведений на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_41 від 20.06.2018, та покладає в основу прийнятого рішення. Підстав недовіряти висновку експерта в суду відсутні.

Суд не вбачає жодних підстав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, не погоджуватися з висновком комісійної судово-медичної експертизи та вважати такий недопустимим доказом.

Даний висновок підтримали у судовому засіданні допитані експерт ОСОБА_43 , який був доповідачем при проведенні експертизи у справі, експерти ОСОБА_46 та ОСОБА_45 . Такими було надано відповіді на всі додаткові та уточнюючі запитання. Експерти були ознайомлені з їх правами та обов`язками, передбаченими ст. 69, 70 КПК України, відповідальністю, передбаченою ст. 384, 385, 387 КК України, за відмову або ухилення від дачі висновку експерта або за дачу свідомо неправдивого висновку експерта.

Крім цього, стороною захисту було подано клопотання про визнання недопустимим висновку експерта №185/2018 від 26.07.2018, оскільки така могла була призначена лише за постановою уповноваженої особи органу досудового розслідування або за направленням судово-медичних експертів, які є у складі комісії, та які проводили експертизу у справі з моменту початку її проведення. А також із приводу того, що до проведення вказаної експертизи були залучені особи, які не були атестованими експертами.

Доводи сторони захисту є неспроможними, оскільки на підставі п. 18.2 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», під час проведення комісійних судово-медичних експертиз, залежно від характеру експертизи, при наявності речових доказів у відділі здійснюється їх направлення на лабораторні дослідження.

Згідно п. 1.3 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної гістології бюро судово-медичної експертизи, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», експертиза у відділенні виконується за постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора, судді чи за ухвалою суду, а також за направленням судово-медичних експертів інших структурних підрозділів бюро, які проводять експертизу у справі.

Водночас, відповідно до п. 6.2 Положення про завідувача відділом бюро судово-медичної експертизи, затвердженого Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, завідувач відділом організовує і забезпечує вжиття заходів, спрямованих на скорочення термінів проведення експертизи і досліджень у відділі.

Лікар судово-медичний експерт ОСОБА_42 скерувала на судово-гістологічну експертизу гістологічні препарати, обіймаючи посаду завідувача відділу комісійних судово-медичних експертиз. Таким чином, ОСОБА_42 мала необхідні повноваження для скерування гістологічних препаратів для проведення судово-гістологічної експертизи.

Крім наведеного, стороною захисту було подано клопотання про визнання всіх поданих стороною обвинувачення доказів недопустимими з приводу того, що такі не були відкриті стороні захисту у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, а також щодо незаконності зберігання медичної картки стаціонарного хворого №2736 КУ «Жидачівська ЦРЛ» на прізвище ОСОБА_11 , медичної карти стаціонарного хворого №2543 КЗ ЛОР «Охмадит», історії розвитку дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та гістологічних препаратів у матеріалах кримінального провадження, оскільки ці документи та предмети були вилучені на підставі ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ, строк дії яких становив один місяць, по закінченню якого ці речові докази повинні були бути повернутими.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту, оскільки у судовому засіданні безпосередньо були досліджені протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Відтак, стороною обвинувачення у повному обсязі надано доступ до матеріалів досудового розслідування, у тому числі й до речових доказів.

Щодо незаконності зберігання вказаної медичної документації та гістологічних препаратів неповнолітнього ОСОБА_11 , слід зазначити наступне.

У ході досудового розслідування на підставі ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у передбачений такою ухвалою строк слідчому було надано тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення (виїмки), що слідчим і було виконано (т. 7 а.с. 63-74).

Строк виконання ухвали стосується періоду, протягом якого можна вилучити документи та речі, проте, строк дії ухвали не обмежує строк зберігання вилучених речей при матеріалах кримінального провадження до прийняття судом рішення, передбаченого ст. 100 КПК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_41 від 17.12.2018 вказані документи та речі визнано речовими доказами та долучено їх до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, у суду відсутні об`єктивні підстави для визнання наведених доказів недопустимими.

Надані стороною обвинувачення та досліджені безпосередньо судом докази є взаємопов`язаними та в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинувачених та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Крім цього, у судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 : копію паспорту та РНОКПП; вимогу про судимість; побутову характеристику, згідно якої характеризується типово; довідку про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання; копію пенсійного посвідчення.

Також у судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 : копію паспорту та РНОКПП; вимогу про судимість обвинуваченого; побутову характеристику, згідно якої характеризується типово; довідку про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання; службову характеристику.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, приходить до такого висновку.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, у межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги показання обвинувачених про те, що в їх діях відсутній склад злочину, розцінює такі показання, як обрану обвинуваченими лінію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Доводи обвинувачених про наявність в діях інших медичних працівників КУ «Жидачівська ЦРЛ» та КЗ ЛОР ЛОДКЛ «Охматдит» порушень, що призвели до смерті потерпілого, не належить до компетенції суду першої інстанції, оскільки суд розглядає справу лише в межах висунутого особі обвинувачення. Сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів вина обвинувачених доведена в повному обсязі.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 140 КК України вчинення будучи черговим лікарем лікарем-інфекціоністом КУ «Жидачівська центральна районна лікарня» неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки смерть для неповнолітнього хворого ОСОБА_11 .

Визначаючи міру покарання обвинуваченій по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженої є її виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як нею, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а саме те, що він є нетяжким, обставини його вчинення, тяжкість заподіяних злочином наслідків смерть неповнолітнього ОСОБА_11 , дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, є пенсіонеркою, її вік (78 років), сімейний стан одружена, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілих, які просять справедливого для обвинуваченого покарання, а також те, що обвинувачена у вчиненому вину не визнала, проте, висловила співчуття потерпілим.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винною у вчиненні інкримінованого їй злочину та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 140 КК України вчинення будучи черговим лікарем лікарем-хірургом Жидачівської центральної районної лікарні неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки смерть для неповнолітнього хворого ОСОБА_11 .

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а саме те, що він є нетяжким, обставини його вчинення, тяжкість заподіяних злочином наслідків смерть неповнолітнього ОСОБА_11 , дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований лікарем-хірургом у КНП «Жидачівська міська лікарня» Жидачівської міської ради Львівської області, його вік, сімейний стан одружений, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілих, які просять справедливого для обвинуваченого покарання, а також те, що обвинувачений у вчиненому вину не визнав, проте, висловив співчуття потерпілим з приводу смерті їх сина.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю.

Відтак, вказані покарання сприятимуть досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинувачених та інтересами держави і суспільства, а також будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, такі покарання відповідатимуть їх меті, гуманності, справедливості і не потягнуть за собою порушення засад виваженості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування акту амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Учасниками кримінального провадження у судовому засіданні не було висловлено заперечень щодо долучення вказаного клопотання до матеріалів справи та його розгляду у нарадчій кімнаті при прийнятті судового рішення.

При вирішенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 набрав чинності 07.09.2017.

Згідно ч. 2 ст. 3 вказаного закону, встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Обвинувачений покликається на те, що у нього на утриманні знаходяться двоє батьків пенсійного віку, та на момент набрання чинності вказаним Законом, його батько досягнув 70-річного віку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше не судимий.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.1970, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Стрий Львівської області. У графі «батьки» зазначені батько ОСОБА_57 та мати ОСОБА_58 (т. 12 а.с. 96).

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 20.11.1998 Жидачівським РВ УВС України у Львівській області, ОСОБА_57 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Жидачів Львівської області (т. 12 а.с. 97-98).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого довічно 31.10.2007, ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є пенсіонером (т. 10 а.с 74).

Враховуючи наведене, а також те, що обґрунтованих заперечень від учасників кримінального провадження щодо можливості задоволення заяви обвинуваченого не було подано, суд вбачає підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, раніше не судимий, та який на день набрання чинності цим Законом має батька ОСОБА_57 , який досягнув 70-річного віку, у якого немає інших працездатних дітей.

Відповідно до постанови старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_41 від 17.12.2018, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_11 №2736, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_11 №2543, історію розвитку дитини ОСОБА_11 , картонну коробку з гістологічними препаратами визнано речовими доказами.

На підставі ст. 100 КПК України, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_11 №2736, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_11 №2543, історію розвитку дитини ОСОБА_11 слід залишити при матеріалах кримінального провадження, картонну коробку з гістологічними препаратами знищити.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на неї наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю на строк 3 (три) роки.

На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю на строк 3 (три) роки.

Речові докази по справі:

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_11 №2736, медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_11 №2543, історію розвитку дитини ОСОБА_11 залишити при матеріалах кримінального провадження;

- картонну коробку з гістологічними препаратами знищити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1