Справа № 203/1305/22
Провадження № 1-кп/0203/574/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 05.02.2022 року, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 05.02.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Послався на те, що на теперішній час існують ризики, зазначені у п. п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 ,розуміючи міру покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків. Крім того, обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, враховуючи те, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти життя людини.

Обвинувачений, захисник в підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначили, що мають відомості про те, що потерпіла не бажає приймати участь у справі, не має постійного мешкання в м.Дніпрі, тому подальше продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде недоцільним. Крім того, обвинувачений зазначив, що має постійне місце проживання за адресою: Дніпропетровська область, с.Мар`ївка, де проживає його цивільна дружина та двоє дітей. Просив врахувати його бажання стати до лав ЗСУ, щоб приймати участь у протидії військової агресії РФ проти України. У зв`язку з цим просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників провадження та ознайомившись із матеріалами обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
07 лютого 2022 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 було продовжено строк тримання під вартою, який спливає 07.05.2022 року.
При вирішенні питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що підтверджується наявністю на розгляді суду даного кримінального провадження та узгоджується із практикою ЄСПЛ, згідно якої наявність «обґрунтованої підозри»передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин (рішення «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).
Ризик, передбачений п.1 ч.1ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду. При встановленні наявності даного ризику судом також враховано відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, він не одружений, не працевлаштований, не має постійного місця проживання.
Доводи обвинуваченого про наявність в нього родини, а саме цивільної дружини та дітей, які проживають за його зареєстрованим місцем проживання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, суд не приймає до уваги, оскільки не надано відповідних доказів. Окрім того, такі обставини існували і на момент вчинення інкримінованого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, також існує, оскільки дане кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу впливати на потерпілу та свідків з метою змін, викривлення їх показань, що може мати негативні наслідки.
Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за злочин проти життя, здоров`я, волі і гідності особи, та знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, об`єктом якого є здоров`я особи, що, у свою чергу, свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення неправомірних дій, а також свідчить про можливість вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.
Доводи сторони захисту про недоцільність продовження запобіжного заходу з причини неявки потерпілої та її небажання приймати участь у справі, що буде порушувати розумні строки розгляду справи, суд не приймає до уваги, оскільки жодним чином не зменшують встановлені судом ризики.
Крім того, суд зазначає, що введення в Україні воєнного стану та бажання обвинуваченого долучитись до оброни країни не може нівелювати встановлений судом ризик, а навпаки полегшує обвинуваченому можливість переховуватись від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Згідно з ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Доведені прокурором ризики є суттєвими, і які засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою.
У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 199, 315,369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 03 липня 2022 року включно.

В клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1