Справа № 184/343/22
Номер провадження 1-кп/184/69/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000061 від 28.04.2021 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, освіта середня спеціальна, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2021 у невстановленому під час досудового розслідування місці та у не встановлений час у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що його знайомий, ОСОБА_5 має у користуванні мотоцикл марки «Мінськ», який зберігав в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом шляхом його викрадення.

17.07.2021 близько 15 години 00 хвилин (точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим) ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Мінськ» приналежного ОСОБА_5 прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю власника домоволодіння та тим, що територія домоволодіння, з однієї сторони не огороджена парканом, в зв`язку з чим не має ознак сховища, шляхом вільного доступу пройшов до вхідних дверей житлового будинку розташованого на території вказаного домоволодіння, де реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно з корисливих спонукань за допомогою пришуканої на місці вчинення злочину металевої фомки, застосовуючи фізичну силу віджав (відчинив) вхідні дерев`яні двері та протиправно проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 .

Перебуваючи в приміщенні ОСОБА_3 за допомогою фізичного зусилля викотив з будинку мотоцикл марки «Мінськ» білого кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_3 , який відповідно до пункту 1.10 постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху», є транспортним засобом та покинувши територію вказаного домоволодіння в подальшому розпорядився ним на власний розсуд тим самим незаконно заволодів транспортним засобом мотоциклом «Мінськ» білого кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/1255-АВ від 17.01.2022 складає 3280 гривень - 00 копійок, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану -суму.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що він дійсно 17.07.2021 близько 15 години 00 хвилин прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , щоб викрасти мотоциклом марки «Мінськ» приналежного ОСОБА_5 , після чого за допомогою металевої фомки віджав вхідні дерев`яні двері та протиправно проник до приміщення будинку звідки викотив мотоцикл марки «Мінськ» з яким покинув територію вказаного домоволодіння.

У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує, що вчинене ним кримінальні правопорушення, згідно ст..12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра та інфекціоніста не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання з іспитовим строком, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 4118 гривень 82 копійки.

Речові докази у справі - мотоцикл марки «Мінськ» білого кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_3 після набрання вироком законної сили залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1