Провадження № 1-кп/344/188/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коломиї Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, розлученої, непрацюючої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українки, громадянки України, раніше відповідно до вимог ст.89 КК України не судимої,

якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.2, 190 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, у великих розмірах.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин. Так, в 2012 році обвинувачена ОСОБА_6 працювала в харчовому кіоску по АДРЕСА_2 , куди неодноразово приходив потерпілий ОСОБА_7 , що працював адміністратором в магазині «Зоряний» та купляв продукти харчування та таким чином візуально зналися. У вказаний період часу ОСОБА_6 пішла в магазин «Зоряний», де відбулося їхнє знайомство та під час якого вона позичила в ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн., які вчасно повернула та почали підтримували дружні відносини.

На початку 2012 року, обвинувачена ОСОБА_6 , знаючи про те, що між нею та ОСОБА_7 склалися довірливі взаємовідносини, вирішила заволодіти грошовими коштами останнього, шляхом зловживання довірою. З цією метою ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , в січні 2012 року, звернулася до останнього та попросила позичити грошові кошти для нібито оформлення працевлаштування в установі суду м. Київ. На прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , будучи переконаним в добросовісності намірів ОСОБА_6 , в січні 2012 року знаходячись на території міста Івано-Франківськ, добровільно передав їй грошові кошти в сумі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 4 793,82 грн, в лютому 2012 року - 800 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 6 389,36 грн; в березні 2012 року 6 000 грн.

Окрім того, в березні 2012 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій протиправний умисел, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, звернулася до ОСОБА_7 з проханням позичити грошові кошти для нібито проведення операцій по придбанню промислових товарів. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_6 , в березні 2012 року, ОСОБА_7 , знаходячись на території міста Івано-Франківськ, добровільно передав їй грошові кошти в сумі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 4 790,40 грн та 800 Євро, що згідно курсу НБУ становили 8 399,76 грн.

У подальшому, в травні 2012 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій протиправний умисел, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, звернулася до ОСОБА_7 з проханням позичити грошові кошти нібито для оформлення ліцензії валютно-обмінного пункту. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_6 , в травні 2012 року, ОСОБА_7 , знаходячись на території міста Івано-Франківськ, добровільно передав їй грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ в загальній сумі становили 31 940,80 грн, а наступного дня, передав їй грошові кошти в сумі 350 Євро, що згідно курсу НБУ становили 2 796,40 грн.

Надалі, в травні 2013 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій протиправний умисел, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, звернулася до ОСОБА_7 з проханням позичити грошові кошти нібито для започаткування і розвитку бізнесу щодо забезпечення і функціонування ломбарду. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_6 та сприймаючи доводи про започаткування власного бізнесу як реальність, ОСОБА_7 в травні 2013 року, знаходячись на території міста Івано-Франківськ добровільно передав їй грошові кошти в сумі 10000 грн та 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 4 795,80 грн.

В грудні 2013 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій протиправний умисел, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, на прохання ОСОБА_7 повернути йому позичені кошти, які необхідні для лікування, переконала його в оформлення кредиту в банківських установах, які останній витратить на лікування за кордоном, а сама за час його відсутності буде здійснювати виплату кредиту. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_6 та сприймаючи доводи про ведення бізнесу як реальність про оплату кредиту, ОСОБА_7 здійснив оформлення кредитних договорів в банківських установах, що знаходяться на території міста Івано-Франкіськ «ОТП банку», «Першому українському міжнародному банку», «Міжнародному банку», «Ідея Банку», «Альфа Банку» та «Укрсиббанку», на грошові кошти в загальній сумі 140 000 грн, які передав ОСОБА_6 , а остання не виконала обіцянки та не виплатила кредит. Про отримання грошових коштів ОСОБА_6 написала розписку, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 10.03.2014 року, однак у вказаний термін грошові кошти не повернула, а використала на власні потреби.

Крім того, 05.02.2014 року ОСОБА_6 , продовжуючи свій протиправний умисел, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, на прохання ОСОБА_7 зняти з його карткового рахунку «ПриватБанку» грошові в сумі 500 грн, що був хворий та перебував у безпорадному стані, здійснила зняття грошових коштів в сумі 28 000 грн., якими заволоділа та розпорядилася на власний розсуд. Загалом, ОСОБА_6 протягом 2012 2014 року шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 247 906,34 грн, які не мала наміру повертати, а привласнила та використала на свої потреби, внаслідок чого завдала ОСОБА_7 матеріальні збитки у великих розмірах.

Крім цього, діючи умисно та повторно, з метою незаконного заволодіння чужими коштами, обвинувачена ОСОБА_6 , будучи клієнтом ПАТ «Ідея Банку», що знаходився в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 53Б, познайомилася з потерпілою ОСОБА_8 , яка працювала на посаді спеціалістом з обслуговування клієнтів. Увійшовши в довіру до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, в квітні 2013 року звернулася до неї з проханням позичити грошові кошти нібито для оплати орендованого приміщення та оплати послуги особі, яка допомагала їй в оформленні документації з приводу отримання ліцензії на зайняття нотаріальною діяльністю, які поверне через 3-5 днів. Будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_6 та сприймаючи доводи про необхідність оплати орендованого приміщення та оплати послуг особи, яка допомагала в оформленні документації з приводу отримання ліцензії на зайняття нотаріальною діяльністю, як реальність, ОСОБА_8 в квітні 2013 року, на території міста Івано-Франківська, добровільно передала їй грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 44 400 грн та 5500 Євро, що згідно курсу НБУ становили 84 150 грн.

У подальшому, в червні 2014 року, ОСОБА_6 , використовуючи довірчі стосунки з ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, знову звернулася до ОСОБА_8 та попросила позичити їй додаткові кошти нібито для їхнього вкладення в різні сфери. На прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в червні 2014 року на території міста Івано-Франківська добровільно передала їй грошові кошти в сумі 112 200 грн та 180 доларів США, що згідно курсу НБУ становили 2 093,61 грн. Про отримання грошових коштів ОСОБА_6 написала розписки, у якій вказала, що поверне грошові кошти до 08.09.2014 року, однак у вказаний термін грошові кошти не повернула, а привласнила та використала на власні потреби. Загалом, ОСОБА_6 протягом 2013 року незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 242 843,6 грн, які не мала наміру повертати, а привласнила та використала на свої потреби, внаслідок чого завдала шкоду ОСОБА_8 у великих розмірах.

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_6 маючи на меті вчинити неправомірні шахрайські дії, спрямовані на особисте незаконне збагачення у великих розмірах шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_9 , звернулась до останнього із проханням надати їй у борг грошові кошти, для реалізації нею вигідної підприємницької діяльності, та у зв`язку з цим, повернення цих коштів останньому у більшому розмірі. Так, у другій половині квітня 2020 року, користуючись довірливими відносинами потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , приховала відомості про те, що неодноразово отримувала під виглядом позики кошти в інших громадян без подальшого їх повернення, викликавши у потерпілого впевненість у вигідності такої пропозиції, та добросовісності своїх намірів, під виглядом позики для ведення підприємницької діяльності, яку ОСОБА_6 , нібито успішно проводить, переконувала потерпілого надати їй грошові кошти, які, зобов`язувалась повернути, з прибутком, (винагородою).

Так, починаючи із другої половини квітня 2020 року по жовтень 2020 року, проводячи зустрічі на території АЗС «ОККО», яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Тисменицька, 249, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою, декількома передачами (більше чотирьох), отримала від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в загальній сумі 22 000 (двадцять дві тисячі) доларів США, що згідно курсу НБУ становить 607 836 грн, які спочатку, з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності співпраці, повертала нібито у більшому розмірі. Зокрема, для переконання потерпілого ОСОБА_9 у добросовісності своїх намірів ОСОБА_6 , у вигляді винагороди повернула потерпілому ОСОБА_9 грошові кошти в сумі близько 5 000 доларів (п`ять тисяч) доларів США, що згідно курсу НБУ становить 138 144 грн.

В подальшому, з метою переконання потерпілого у тому, що являється добросовісним позичальником та продовжуючи переконувати потерпілого у вигідності співпраці з нею, а також, з метою маскування своїх протиправних дій під виглядом цивільно-правових відносин, не маючи наміру повертати решту суму грошових коштів, 16.10.2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м. Івано-Франківськ вул. Південний Бульвар, 36 В, поблизу розважального центру «Чубі Бум», уклали договір Позики грошей, відповідно до якого, ОСОБА_6 зобов`язується повернути потерпілому грошові кошти в розмірі 30 825 (тридцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) доларів США, у строк до 21.10.2020 року, з яких 17 000 (сімнадцять тисяч) доларів США- грошові кошти які, безпосередньо отримала ОСОБА_6 , а 13 825 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) доларів США винагорода для потерпілого за користування його грошовими коштами. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , які були спрямовані на заволодіння майном, потерпілому завдано шкоду на загальну суму 17 000 доларів США (сімнадцять тисяч ) доларів США, що згідно курсу НБУ становить 469 691 грн.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час у обвинуваченої ОСОБА_6 виник протиправний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману і з метою реалізації свого протиправного умислу, остання розмістила оголошення на інтернет ресурсі «Авторіа» про ніби то продаж автомобіля марки «Volkswagen Tiguan».

У листопаді 2020 року, потерпілий ОСОБА_10 побачив вказане оголошення та вирішив придбати автомобіль марки «Volkswagen Tiguan». Будучи переконаним у дійсності намірів особи, яка розмістила оголошення щодо продажу автомобіля, з метою придбання вказаного транспортного засобу, домовився про зустріч з ОСОБА_6 , для передачі останній частини грошових коштів за доставку вказаного у оголошенні автомобіля. 10 листопада 2020 року, близько о 14 год. ОСОБА_10 , у м. Долина на території автозаправної станції «БРСМ Нафта», що на автошляху Н-10, зустрівся з ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, переконала ОСОБА_10 надати їй в якості завдатку грошові кошти в сумі 2000 Євро і на протязі 10 днів доставити для нього автомобіль марки «Volkswagen Tiguan». Будучи переконаним в добросовісності намірів останньої щодо придбання транспортного засобу ОСОБА_10 добровільно передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 Євро, на що остання написала розписку. В подальшому, ОСОБА_6 , не маючи наміру придбавати для ОСОБА_10 автомобіль, заволоділа грошовими коштами останнього на суму 2000 Євро, що згідно курсу НБУ становить 66780 грн, якими розпорядилась на власний розсуд, внаслідок чого спричинила збитки потерпілому на вказану суму.

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_6 , в лютому 2021 року, використавши послугу «Роял Таксі», познайомилась з ОСОБА_11 . В цей час у останньої виник протиправний умисел на заволодіння майном останнього, шляхом обману. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 24.02.2021 року зателефонувала до ОСОБА_11 та попросила його надати послуги таксі. Цього ж дня приблизно о 14 годині, перебуваючи в автомобілі потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Володимира Великого, поблизу супермаркету «Фуршет», ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно та повторно, попросила ОСОБА_11 надати їй частину грошових коштів в сумі 2900 доларів США для придбання «лавети», водночас запевнила, що після вигідного продажу «лавети» та отримання прибутку, поверне йому грошові кошти з відсотками, а саме 3900 доларів США. Будучи переконаним в добросовісності намірів останньої та вигідності для себе, ОСОБА_11 добровільно передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2900 доларів США, на що остання написала розписку про повернення грошових коштів в сумі 3900 доларів США. В подальшому, ОСОБА_6 , заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 2900 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 80 388 грн, якими розпорядилась на власний розсуд, внаслідок чого спричинила збитки потерпілому на вказану суму.

Також, 03.04.2021 року обвинувачена ОСОБА_6 , скориставшись послугою «Роял Таксі», познайомилась з потерпілою ОСОБА_12 . В цей час у останньої виник протиправний умисел на заволодіння майном останнього, шляхом обману. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 05.04.2021 року зателефонувала до ОСОБА_12 та попросила її надати послуги таксі. Цього ж дня, ОСОБА_6 , близько 11-00 год., перебуваючи в автомобілі марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився у м. Івано-Франківськ по вул. Миколайчука, 6, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, повторно, попросила ОСОБА_12 надати їй частину грошових коштів в сумі 4 200 доларів США для придбання «лавети», водночас запевнила, що після вигідного продажу «лавети» та отримання прибутку, поверне їй грошові кошти з відсотками, а саме 5 200 доларів США. Будучи переконаною в добросовісності намірів останньої та вигідності для себе вказаної пропозиції, ОСОБА_12 добровільно передала ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4 200 доларів США, на що остання написала розписку про повернення останній грошових коштів в сумі 5 200 доларів США. В подальшому, ОСОБА_6 , заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 4 200 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 117 390 грн, якими розпорядилась на власний розсуд, внаслідок чого спричинила потерпілій значну шкоду.

Крім цього, 11.05.2021 року обвинувачена ОСОБА_6 , скориставшись послугою «Оптимальне таксі», познайомилась з ОСОБА_13 . В цей час у останньої виник протиправний умисел на заволодіння майном останнього, шляхом обману. Цього ж дня, близько 17-00 год. ОСОБА_6 , з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, повторно, попросила ОСОБА_13 надати їй частину грошових коштів в сумі 800 доларів США для придбання «дробилки», водночас запевнила, що після вигідного продажу «дробилки» та отримання прибутку, поверне йому грошові кошти з відсотками, а саме 1300 доларів США. Будучи переконаним в добросовісності намірів останньої та вигідності для себе вказаної пропозиції, ОСОБА_13 добровільно передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 660 доларів США та 3 900 грн, на що остання написала розписку про повернення грошових коштів, а саме 660 доларів США, 3 900 грн та 500 доларів США винагороди. В подальшому, ОСОБА_6 , заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 660 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 18 321 грн та 3 900 грн, якими розпорядилась на власний розсуд, внаслідок чого спричинила збитки потерпілому на загальну суму 22 221 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 своєї вину у вчиненому не визнала, суду пояснила, що вона дійсно неодноразово позичала кошти в потерпілих, які завжди вчасно повертала та писала, при цьому їм відповідні письмові розписки. Обвинувачена підтвердила, що позичаючи кошти в одних потерпілих, вона мала намір повернути їх попереднім потерпілим. На сьогоднішній день вона повністю розрахувалась з потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які до неї не мають жодних претензій. Вона також має намір повернути кошти всім іншим потерпілим, однак на сьогоднішній день не має такої можливості. Що стосується оформлення потерпілим ОСОБА_7 кредитних договорів в банках, обвинувачена не просила його цього робити. Виходячи з наведеного, обвинувачена ОСОБА_6 вважає, що між нею і потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 існували та існують виключно цивільно-правові відносини, а тому просила суд за пред`явленим їй обвинувачення виправдати у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 свою вину не визнала, її вина у вчиненому доводиться сукупністю наступних доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що в 2012 році він працював адміністратором магазину «Зоряний» та познайомився з обвинуваченою, яка працювала в харчовому кіоску по вул.Бандери в м.Івано-Франківську. При цьому, обвинувачена входячи в довіру, неодноразово позичала в нього грошові кошти, які спершу повертала. Перша сума позичених коштів складала 2000 грн. В подальшому, в 2012 році, обвинувачена в черговий раз звернулася до потерпілого з цікавою пропозицією про позику коштів в доларах США для працевлаштування, на що обвинувачений погодився та надав їй 600 доларів США, 800 доларів США та 6000 грн. В подальшому для нібито придбання промислових товарів обвинувачена ще позичила в потерпілого кошти в сумі 600 доларів США та 800 євро. Також потерпілий позичав обвинуваченій кошти для ніби то для оформлення ліцензії обмінно-валютного пункту та розвитку бізнесу в сумі 4000 доларів США, 350 євро, 10000 грн., 600 доларів США. Також на прохання обвинуваченої потерпілий оформив кредитні договори в банківських установах м.Івано-Франківська на загальну суму 140000 грн., які він передав обвинуваченій. Також, перебуваючи в лікувальному закладі в 2014 році, будучи в безпорадному стані, обвинувачена ще заволоділа коштами потерпілого в сумі 28000 грн., В цілому обвинувачена заволоділа в потерпілого коштами в сумі 247906 грн., 34 коп. Потерпілий зазначив, що він в повній мірі підтримує заявлений ним цивільний позов та наполягає на призначенні обвинуваченій якнайсуворішого покарання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 вказала, що працюючи спеціалістом з обслуговування клієнтів ПАТ «ІдеяБанку» в 2013 році вона познайомилась з обвинуваченою, яка являлась клієнтом згаданого банку. Одночасно обвинувачена під приводом необхідності оплати орендованого приміщення та оплати послуг особі, яка допомагала їй в оформленні документації з приводу отримання ліцензії на зайняття нотаріальною діяльністю, позичила в потерпілої 4000 доларів США та 5500 євро. В подальшому, в червні 2014 року потерпіла ще додатково позичила обвинуваченій 112000 грн. та 180 доларів США. При цьому обвинувачена обіцяла повернути кошти та клялася життям своїх власних дітей, однак коштів до цього часу так і не повернула. Потерпіла також підтримує заявлений цивільний позов та наполягає на призначенні обвинуваченій суворого покарання.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 вказав, що через своїх дітей в 2020 році він познайомився з обвинуваченою ОСОБА_6 , яка під приводом здійснення бізнесу намагалася позичити в потерпілого кошти. Спочатку потерпілий відмовлявся, однак згодом погодився. В загальному потерпілий позичив обвинуваченій кошти в сумі 22000 доларів США. Потерпілий також підтвердив, що обвинувачена постійно створювала ситуації за яких ніби то мала ось-ось повернути кошти, однак, з тих чи інших причин так і не повертала кошти.

При дачі показань потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що в листопаді 2020 році на інтернет-сайті «Авторіа» він знайшов оголошення, що продається автомобіль, який його зацікавив. При цьому, потерпілий зателефонував по номеру телефону, який був вказаний в оголошенні. Слухавку підняв чоловік, який повідомив, що він дуже зайнятий і потрібно передати кошти в сумі 2000 євро його сестрі. Згодом до нього зателефонувала обвинувачена та домовилась про зустріч на автозаправній станції «БРСМ Нафта» у м.Долина Івано-Франківської області. Зустрівшись з обвинуваченою, яка підтвердила, що вона є сестрою чоловіка, номер телефону, якого розміщений в оголошенні, потерпілий передав їй 2000 євро. Через деякий час обвинувачена повідомила потерпілого, що є деякі проблеми з доставкою автомобіля з-за кордону. Одночасно обвинувачена постійно вигадувала все нові та нові версії, чому не можливо доставити автомобіль. Потерпілий підтвердив, що на даний час йому повернуто лише 6000 грн. Разом з тим він підтримує заявлений цивільний позов в повному обсязі та наполягає на призначенні обвинуваченій суворого покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що він познайомився з обвинуваченою в 2020 році, підробляючи в службі таксі. При цьому обвинувачена просила возити її, замовляючи послуги на пряму. Потерпілий підтвердив, що обвинувачена завжди складала враження дуже серйозної людини, розмовляла по телефону, оплачувала за таксі понад вартість наданих послуг, залишаючи «чайові». Одного разу, обвинувачена попросила позичити грошові кошти для придбання «лавети» в сумі 2900 доларів США, а після успішної операції ї її продажу поверне потерпілому грошові кошти в сумі 3900 доларів США. Погодившись на пропозицію ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину «Фуршет», що в м.Івано-Франківську потерпілий передав обвинуваченій згадану суму коштів, які вона так і не повернула. Як гарантію повернення коштів обвинувачена надала потерпілому свій закордонний паспорт. В подальшому обвинувачена повідомляла, що купівля «лавети» з тих чи інших підстав зривається. Потерпілий в повному обсязі підтримав заявлений ним цивільний позов та наполягає на призначенні обвинуваченій максимального покарання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 зазначила, що вона працює в службі таксі і в 2021 році надавала вказані послуги обвинуваченій ОСОБА_6 . Остання завжди справляла враження успішної бізнес-леді, постійно кудись телефонувала, за послуги таксі оплачувала більше ніж це коштувало. 05.04.2021 року обвинувачена в чергове викликала таксі та попросила відвести її до м.Галича. В ході розмови обвинувачена сказала, що їй не вистачає коштів і потрібно 4200 доларів США, а через тиждень вона поверне потерпілій 5200 доларів США. При цьому, потерпіла поїхала додому взяла вказану суму та віддала обвинуваченій. Зрозуміло, обвинувачена через тиждень грошей не повернула, постійно придумувала різні причини через які вона не може повернути кошти. Згодом обвинувачена почала погрожувати потерпілій її дітьми, казала, що вона зв`язана з криміналітетом міста Івано-Франківська.

Потерпілий ОСОБА_13 підтвердив, що він працював водієм в службі таксі «Опті». В ході одного з замовлень свідок підвозив обвинувачену, яка справляла враження дуже успішної людини, постійно кудись телефонувала, при розрахунку за послуги таксі завжди залишала щедрі чайові. В ході розмови обвинувачена сказала, що вона може допомогти з розмитненням таксі та попросила потерпілого позичити кошти на що він погодився. Зокрема, потерпілий 11.05.2021 року на вул.Мельника в м.Івано-Франківську передав ОСОБА_6 660 доларів США та 3900 грн. про що остання написала розписку. Крім того обвинувачена мала повернути потерпілому ще додатково 500 доларів США, за її словами, після успішного продажу дробилки, однак коштів не повертала, що змусило потерпілого звернутись до поліції з відповідною заявою. Також, потерпілий наполягає на призначенні обвинуваченій максимально суворого покарання за вчинені нею шахрайські дії.

Свідки ОСОБА_14 зазначила, що вона працює менеджером в готелі «Надія» та є знайомою з потерпілим ОСОБА_13 11.05.2021 року до неї звернувся потерпілий та повідомив, що він позичив кошти невідомій особі та попросив, щоб свідок була присутня при написанні згаданою особою розписки. Коли свідок побачила обвинувачену, вона зразу сказала потерпілому ОСОБА_13 , щоб він за жодних обставин не позичав обвинуваченій кошти, що вона відома в місті особа, яка займається шахрайством. При цьому, свідок також особисто звернулася до обвинуваченої та сказала, щоб вона негайно повернула кошти потерпілому, однак, як виявилось, коштів в неї вже не було. Вказані події відбувалися на літньому майданчику готелю «Надія» в м.Івано-Франківську.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що потерпілий ОСОБА_16 є її чоловіком, який приблизно в квітні-травні 2021 році повідомив, що має намір позичити невідомій особі кошти, що її сильно здивувало. Свідок також виявила відсутність коштів на своєму картковому рахунку. Тоді чоловік признався, що позичив ОСОБА_6 кошти про що остання написала боргову розписку. Свідок через мережу інтернет довідалась, що обвинувачена набула слави шахрая, тому чоловік звернувся до органів поліції з відповідною заявою.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердила, що навесні 2021 році її брат ОСОБА_13 передавав кошти обвинуваченій ОСОБА_6 про що свідок посвідчувала своїм підписом в борговій розписці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 підтвердив, що він працював в службі «Роял-таксі» та в 2020 році деякий час возив обвинувачену ОСОБА_6 , яка їздила по місту Івано-Франківську до різних установ, в м.Галич в смт.Богородчани. При цьому, обвинувачена була дуже привітна, справляла враження ділової людини, щедро розплачувалась за послуги, одного разу, восени 2020 році, заплатила 500 грн., що було значно більше за тариф. В подальшому в свідка поламався автомобіль і він близько 6 місяців вже не возив обвинувачену.

Свідок ОСОБА_18 підтвердила, що 2-3 роки назад познайомилась з сім`єю обвинуваченої, з якою проводили спільно своє дозвілля, відпочиваючи на дачі. В ході однієї з розмов, обвинувачена запропонувала позичити кошти під відсотки. При цьому, свідок була проти, однак, чоловік погодився. Обвинувачена розповідала, що вона займається розмитненням техніки з-за кордону і їй потрібні кошти

Крім цього, вина обвинуваченої у вчиненому доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи.

Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.05.2021 року, потерпілий ОСОБА_13 заявив, що 11.05.2021 року близько 17-00 год обвинувачена ОСОБА_6 шляхом обману, зловживаючи довірою отримала від потерпілого 660 доларів США та 3900 грн. Вказані події відбувалися в м.Івано-Франківську по вул.Мельника поблизу приміщення «Укргазбанку».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2021 року потерпілий ОСОБА_13 впізнав обвинувачену ОСОБА_6 на фотознімку №4, якій він передав грошові кошти.

Згідно письмової розписки обвинувачена ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_13 грошові кошти 660 доларів США та 3900 грн., які зобов`язується повернути до 19.05.2021 року.

Відповідно до протоколу огляду речей і документів, об`єктом огляду був DVD-R диск марки «Axent», який добровільно був наданий потерпілим ОСОБА_13 на якому зафіксовано рух його автомобіля та розмова останнього з обвинуваченою. Вказаний відеозапис також був предметом дослідження в ході судового розгляду.

Відповідно до повідомлення про вчинення злочину від 23.04.2021 року, потерпілий ОСОБА_11 повідомив обставини заволодіння його коштами в сумі 3900 доларів США обвинуваченою ОСОБА_6 .

Факт отримання коштів в потерпілого підтверджується розпискою обвинуваченої від 24.02.2021 року.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 12.05.2021 року, оглянуто переписку на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_11 марки «Самсунг галексі С8» з обвинуваченою ОСОБА_6 з приводу необхідності повернення коштів.

Протоколом огляду речей та документів від 13.05.2021 року оглянуто паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , який остання надавала потерпілому ОСОБА_11 як гарантію взятого на себе зобов`язання, про що підтвердив в судовому засіданні в своїх показаннях потерпілий ОСОБА_11 . Вказаний речовий доказ також був предметом дослідження в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.04.2021 року, потерпіла ОСОБА_12 заявила, що обвинувачена ОСОБА_6 05.04.2021 року, шляхом зловживання довірою, заволоділа в неї грошовими коштами в сумі 4200 доларів США.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.05.2021 року потерпіла ОСОБА_12 впізнала обвинувачену ОСОБА_6 на фотознімку №2, якій вона передав грошові кошти в сумі 4200 доларів США.

Згідно письмової розписки обвинувачена ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 5200 доларів США, які зобов`язується повернути до 13.04.2021 року.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.05.2021 року, потерпілий ОСОБА_19 заявив, що обвинувачена ОСОБА_6 , під приводом продажу автомобіля, шляхом обману, заволоділа в нього грошовими коштами в сумі 2000 євро.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2021 року потерпілий ОСОБА_10 впізнав обвинувачену ОСОБА_6 на фотознімку №4, якій він передав грошові кошти в сумі 2000 євро на автозаправній станції «БРСМ Нафта» в м.Долина Івано-Франківської області.

Згідно письмової розписки обвинувачена ОСОБА_6 отримала від потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 2000 євро, які зобов`язується повернути до 20.11.2020 року.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 12.05.2021 року, оглянуто переписку та здійснення вхідних і вихідних телефонних дзвінків на мобільному телефоні потерпілого ОСОБА_10 марки «XIOMI 6A з обвинуваченою ОСОБА_6 з приводу повернення коштів.

Відповідно до письмової розписки обвинувачена ОСОБА_6 отримала від потерпілого ОСОБА_7 140000 грн. в присутності свідків, які зобов`язується повернути до 01.06.2014 року.

Факт отримання потерпілим ОСОБА_7 споживчих кредитів та зняття відповідних коштів підтверджується договором №0 від 27.12.2013 року, кредитним договором № від 26.12.2013 року, кредитним договором № від 29.11.2012 року, кредитним договором №Р07.007.76454 від 27.12.2013 року, кредитним договором №26303286 від 26.12.2013 року, договором про надання споживчого кредиту №8 від 27.12.2013 року.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.06.2018 року, потерпіла ОСОБА_8 заявила, що в квітні місяці 2013 року обвинувачена ОСОБА_6 , шляхом обману, заволоділа в неї грошовими коштами в сумі 5500 євро та 4000 доларів США, після чого в червні 2014 року ще додатково заволоділа коштами в сумі 112200 грн. та 180 доларів США. Також, потерпілою було подано відповідну заяву про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.190 КК України.

Відповідно до письмової розписки обвинувачена ОСОБА_6 отримала від потерпілої ОСОБА_8 5500 євро, 4180 доларів США та 112200 грн., які зобов`язується повернути до 08.09.2014 року.

Відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.08.2021 року, потерпілий повідомив про незаконне заволодіння в нього грошовими коштами обвинуваченою ОСОБА_6 .

Про отримання обвинуваченою ОСОБА_6 в потерпілого ОСОБА_9 коштів підтверджується договором позики грошей від 16.10.2020 року, оглянутий, відповідно до протоколу огляду речей і документів від 25.08.2021 року та досліджений в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу огляду речей і документів від 02.11.2021 року оглянуто та досліджено звіт про трансакції по рахунку НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Відповідні розмови між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченою зафіксовані DVD-диску, відповідно до протоколу огляду речей і документів від 03.11.2021 року.

Розмови потерпілого ОСОБА_9 з обвинуваченою ОСОБА_6 щодо повернення грошових коштів зафіксовані на телефоні «Huawei P30», добровільно наданим потерпілим, відповідно до протоколу огляду речей і документів від 20.11.2021 року.

Таким чином, в ході повного, всебічного дослідження доказів по справі, судом було достовірно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 , за допомогою обману та зловживаючи довірою, незаконно заволоділа коштами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

При цьому, обвинувачена з метою заволодіння коштами потерпілих, вигадувала різні причини необхідності надання саме таких коштів, зокрема, для розмитнення автомобілів та іншої техніки з-за кордону, купівлі автомобілів, купівлі техніки, вкладання коштів в різні бізнес-проекти, отримання ліцензії для здійснення обмінно-валютних операцій, ліцензії на здійснення нотаріальної діяльності та інше, не маючи жодного відношення до здійснення такої діяльності. Також, обвинувачена представлялась родичами (сестрою) інших осіб, що не відповідало дійсності. Суд звертає увагу, що майже у всіх випадках, обвинувачена також обіцяла потерпілим повернення через незначний час коштів в значно більшому розмірі ніж вона позичала попередньо, додатково спонукаючи потерпілих до передачі своїх коштів, не маючи при цьому жодних можливостей для їх повернення. Вказана поведінка обвинуваченої ОСОБА_6 свідчить про те, що її дії носять виключно неправомірний характер, направлений на незаконне заволодіння майна в потерпілих шляхом шахрайства.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що незаконні дії обвинуваченої ОСОБА_6 щодо шахрайського заволодіння грошовими коштами в потерпілих носять системний та масовий характер. Навіть в процесі розгляду одного кримінального провадження до суду надходили інші епізоди заволодіння грошовими коштами потерпілих вже в 2021 році.

Посилання сторони захисту про наявність між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілими цивільно-правових відносин не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, згідно зі ст. 190 КК України шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, слід виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання не виконувати. Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство (постанова Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі №755/10138/16-к).

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-250кс16, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 мала реальні можливості та бажання виконати взяті на себе зобов`язання матеріали кримінального провадження не містять. Посилання сторони захисту на численні розписки, в яких зазначається про нібито передачу грошових коштів обвинуваченій, свідчить про бажання ОСОБА_6 завуалювати свій злочинний умисел. Більше того, в самих поясненнях обвинувачена ОСОБА_6 вказує на те, що вона брала кошти в наступних потерпілих, щоб мати можливість повернути кошти попереднім потерпілим. Суд вважає, що саме це і є шахрайство. Крім цього, згідно показань потерпілих обвинувачена ОСОБА_6 заволодіваючи коштами шляхом обману та зловживання довірою вказувала різні версії необхідності коштів (розвиток бізнесу, купівлі за кордоном автомобілів, отримання різноманітних ліцензій тощо)

За таких обставин стверджувати про наявність між засудженою та потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 цивільно-правової угоди немає підстав, а тому суд такі твердження сторони захисту не бере до уваги та відкидає як неспроможні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, при вирішенні питання про достатність встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення поза розумним сумнівом, визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність, спрямованість та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення повинен пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер або спрямованість умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З іншого боку, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (див. постанови Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 8 жовтня 2019 р. у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 р. у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 р. у справі № 760/23459/17 та ін.).

У даному кримінальному провадженні судом була належним чином перевірена як версія сторони обвинувачення, так і версія сторони захисту. При цьому версія сторони захисту не була підтверджена жодними об`єктивними даними, яких би було достатньо для розумного сумніву у винуватості ОСОБА_6 у світлі встановлених судом обставин.

Суд вважає, що саме по собі відшкодування шкоди потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не спростовує висунутого ОСОБА_6 обвинувачення щодо заволодіння коштів шляхом шахрайства про що зазначає сторона захисту. Крім цього, допитані в судовому засіданні вказані вище потерпілі підтвердили факт незаконного заволодіння в них коштів обвинуваченою ОСОБА_6 .

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.190 ч.2, 190 ч.3 КК України, оскільки вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, у великих розмірах.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка вини у скоєному не визнає, відповідно до даних висновку органу пробації ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та ризик її небезпеки для суспільства оцінюється як середній, думку потерпілих, які наполягають на призначенні обвинуваченій суворої міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст. 190 ч.2, 190 ч.3 КК України, зокрема, у виді позбавлення волі, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Також, суд вважає, що з врахуванням існування ризиків того, що обвинувачена зможе переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення буде доцільно до набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави співрозмірної розміру спричиненої потерпілим матеріальної шкоди в розмірі 410 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так. відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 шляхом шахрайства, незаконно заволоділа грошовими коштами в потерпілого ОСОБА_7 в сумі 247906 грн. 34 коп., що і підлягає стягненню з обвинуваченої.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 123120 грн. 09 коп. також підлягає до задоволення, оскільки вказаний розмір спричиненої шкоди випливає зі змісту пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 та підтверджується матеріалами справи встановленими вище. Зокрема, відповідно до письмової розписки обвинувачена ОСОБА_6 отримала від потерпілої ОСОБА_8 5500 євро, 4180 доларів США та 112200 грн., які зобов`язується повернути до 08.09.2014 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 496691 грн. також підлягає до задоволення, оскільки вказаний розмір спричиненої шкоди випливає зі змісту пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 та в повному обсязі знайшло свої підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема договором позики грошей від 16.10.2020 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 66780 грн. підлягає до часткового задоволення, оскільки вказаний розмір спричиненої шкоди випливає зі змісту пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 та в повному обсязі відповідає обставинам справи. Зокрема, відповідно до письмової розписки обвинувачена ОСОБА_6 отримала від потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 2000 євро, які зобов`язується повернути до 20.11.2020 року. Проте, з вказаної суми слід відняти 6000 грн. добровільно відшкодованих обвинуваченою потерпілому.

Відповідно, цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 80388 грн. також підлягає до задоволення, оскільки вказаний розмір спричиненої шкоди випливає зі змісту пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 та в повному обсязі знайшло свої підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема, борговою розпискою обвинуваченої від 24.02.2021 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст.190 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши обвинувачену ОСОБА_6 під варту негайно в залі судового засідання. Визначити обвинуваченій заставу в розмірі 410 (чотириста десять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі - 1 017210 (один мільйон сімнадцять тисяч двісті десять) грн.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 28.09.2022 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 247906 (двісті сорок сім тисяч дев`ятсот шість) грн. 34 коп. спричиненої злочином матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 123120 (сто двадцять три тисячі сто двадцять) грн. 09 коп. спричиненої злочином матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 496691 (чотириста дев`яносто шість тисяч шістсот дев`яносто одну) грн. спричиненої злочином матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 60780 (шістдесят тисяч сімсот вісімдесят) грн. спричиненої злочином матеріальної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 80388 (вісімдесят тисяч триста вісімдесят вісім) грн. спричиненої злочином матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: оптичні носії інформації із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження; оригінали боргових розписок написаних обвинуваченою повернути потерпілим.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ