Провадження № 1-кс/537/631/2022
Справа № 537/2308/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на на речові докази по кримінальному провадженню №0000389 від 27.08.2022, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: мобільним телефоном «Realme С11» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з метою позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та права користування майном та передати на зберігання гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтуванні клопотання зазначено, що у провадженні СД відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000389 від 27.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 26.08.2022 року 16:00 години за адресою: АДРЕСА_2 невстановлена особа, шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном «Realme 3231» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . В ході досудового розслідування було встановлено, що даний мобільний телефон придбав ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зберігав при собі за адресою: АДРЕСА_3 . Під час проведення огляду в кабінеті 31, в приміщенні відділу поліції № 1 Національної поліції України, за адресою: м. Глобино, вул. Центральна,б. 189, в період часу з 12.00 год. до 12.55 год. 03.09.2022 виявлено та вилучено мобільним телефоном «Realme С11» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . 03.09.2022 Дізнавач СД відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом вилучену речі та передані на зберігання гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучені речі, являються матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх та необхідність у проведенні судово-товарознавчої експертизи вилученої речі, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, у зв`язку з чим прокурором подано клопотання до слідчого судді.
Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву, відповідно до якої не заперечує проти накладання арешту на майно та просить проводити судове засідання без його участі.
Слідчий суддя дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, дійшов до таких висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0000389 від 27.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що 26.08.2022 року 16:00 години за адресою: АДРЕСА_2 невстановлена особа, шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном «Realme 3231» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
На час розгляду клопотання будь-якій фізичній особі не повідомлено про підозру.
З протоколу огляду від 03.09.2022 вбачається, що в кабінеті 31 сектору кримінальної поліції в ВП № 1 ГУНП за адресою: м. Глобино по вул. Цетральна, 189 виявлено та вилучено мобільним телефоном «Realme RMX 3231» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .
03.09.2022 постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане у клопотанні майно може бути речовим доказом в кримінальному провадженні та може зберігати на собі сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і незастосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Отже, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказані в прохальній речі, можуть бути доказами у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ по кримінальному провадженню №0000389 від 27.08.2022 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 190 КК України, а саме мобільним телефоном «Realme С11» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявлено та вилучено в ході огляду від 03.09.2022.
Передати мобільним телефоном «Realme С11» IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Попередити власника майна ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.
Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1