Справа № 686/5465/17
Провадження № 1-кп/686/10/22
«11» липня 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого приватним підприємцем, раніше не судимого, та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницький, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
обох, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.186 КК України,
15 грудня 2016 року, приблизно о 19 год. 45 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на проїзній частині дороги, що по АДРЕСА_4 , помітивши потерпілу ОСОБА_5 , яка прямувала до власного будинку та тримала в правій руці жіночу сумку чорного кольору, прийняли рішення про заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства відносно останньої.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, проходячи повз потерпілої ОСОБА_5 вчинили напад на останню із застосуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у нанесенні ОСОБА_8 одного удару кулаком в ліву частину обличчя потерпілої ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани м`яких тканин перенісся, закритого перелому носової кістки без зміщення уламків, підшкірних крововиливів обох навколо-очних ділянок обличчя, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після чого, ОСОБА_7 шляхом ривка, вирвав з рук ОСОБА_5 жіночу сумку із шкірозамінника чорного кольору, вартістю 160 грн., в якій знаходились особисті речі потерпілої, а саме: гаманець марки «Tailian», вартістю 280 грн. 73 коп., в якому, в свою чергу, знаходились: грошові кошти в сумі 210 грн. (1 купюра номіналом 100 грн., 1 купюра номіналом 50 грн., 3 купюри номіналом по 20 грн.) пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 та посвідчення ветерана праці, видані на ім`я ОСОБА_5 та ліхтарик марки «YAJIA» моделі YJ-1162А, вартістю 51 грн. 89 коп.
Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення злочину разом із вище переліченим майном потерпілої ОСОБА_11 , яким в подальшому розпорядились на власний розсуд, заподіявши при цьому останній майнової шкоди на загальну суму 702 грн. 62 коп.
Такими протиправними діями, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 16 грудня 2016 року, приблизно о 04 год., ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку 80/4, по Проспекту Миру в м. Хмельницький, помітивши потерпілу ОСОБА_6 , яка прямувала до під`їзду №1 вказаного будинку та тримала в лівій руці жіночу сумку світло-коричневого кольору, прийняли рішення про заволодіння майном останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, обвинувачені, повторно, з метою відкритого викрадення майна, підійшли зі спини до потерпілої ОСОБА_6 , яка відчиняла вхідні двері вищевказаного під`їзду та застосували фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме ОСОБА_7 умисно наніс один удар кулаком в праву вушну ділянку голови потерпілої ОСОБА_6 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м`яких тканин правої передвушної ділянки обличчя з переходом на завушну ділянку голови та саден шкіри правої перед-вушної ділянки обличчя, після чого потерпіла ОСОБА_6 повернулась обличчям до ОСОБА_7 , який відразу схопив рукою її жіночу сумку та потягнув до себе.
Одночасно із цим, ОСОБА_8 умисно наніс один удар невстановленим слідством тупим твердим предметом в тім`яну ділянку голови потерпілої ОСОБА_6 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки голови, в результаті чого остання впала на коліна та отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден правого колінного суглобу, саден передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки. Продовжуючи тримати в своїх руках сумку, ОСОБА_7 за допомогою ривків вирвав дану сумку з її рук, в якій знаходились особисті речі, а саме: паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 та ідентифікаційний код № НОМЕР_3 видані на ім`я ОСОБА_6 , гаманець на кнопці із шкірозамінника червоного кольору, вартістю 200 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 850 грн., 2 долари США однією купюрою та 20 центів США однією монетою, а також штопор синього кольору, вартістю 10 грн., рукавички з тканини чорного кольору, вартістю 50 грн.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 заподіяли потерпілій ОСОБА_6 вищевказані тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишили місце вчинення злочину разом з вище переліченим майном потерпілої ОСОБА_6 , яким в подальшому розпорядились на власний розсуд, заподіявши при цьому останній майнової шкоди на загальну суму 1167 грн. 86 коп.
Такими протиправними діями, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен окремо, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнали частково.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи свою причетність до пограбування потерпілої ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , заперечував застосування ним до потерпілої фізичного насильства та просив перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.186 КК України, як грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні за вищевказаних обставин, за попередньою змовою зі ОСОБА_8 розбійного нападу на ОСОБА_5 .
Разом з тим, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечували вчинення ними за вищевказаних обставин відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 .
При цьому, ОСОБА_8 показав, що дійсно 15 грудня 2016 року, приблизно о 19 год., він з ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Лісовій у м. Хмельницький та побачивши потерпілу, домовились пограбувати останню. Згідно домовленості, він ( ОСОБА_8 ) мав спуститись вниз по вулиці та спостерігати чи не має сторонніх осіб, а ОСОБА_7 повинен був вирвати сумку у потерпілої. Про застосування насильства до потерпілої вони не домовлялись. Коли ж він, розминувшись з потерпілої відійшов від неї на декілька метрів, то почув шум та крик і бачив, що ОСОБА_7 виривав сумку у потерпілої після чого він забіг за поворот. Після цього, його наздогнав ОСОБА_7 в якого була сумка потерпілої. Оглянувши сумку, вони виявили там грошові кошти в сумі приблизно160 грн., які поділили між собою порівну, після чого сумку в якій знаходились якісь інші речі вони викинули в кущі приблизно за 100-150 метрів від місця пригоди. Про побиття потерпілої вони не домовлялись. Також, коли ОСОБА_7 наздогнав його він бачив у останнього кров на руці. При цьому, ОСОБА_7 йому повідомив, що вдарив потерпілу на що він промовчав. Через деякий час, в районі «Електроніки» їх зупиняли працівники патрульної поліції, але після перевірки відпустили. Після цього вони гуляли з ОСОБА_7 по Проспекту Миру, де в районі заводу «Темп» він провів останнього на маршрутне таксі, після чого приблизно о 03 год. 30 хв. 16 грудня 2016 року повернувся додому.
Обвинувачений ОСОБА_7 суду показав, що дійсно 15 грудня 2016 року, у вечірній час, вони з ОСОБА_8 , перебуваючи по вулиці Лісній у м. Хмельницький та помітивши потерпілу ОСОБА_5 вирішили її пограбувати. Коли вони з ОСОБА_8 підійшли до потерпілої, то він ( ОСОБА_7 ) схопив за сумку потерпілої і намагався її вирвати. Однак, потерпіла не відпускала сумку і тоді ОСОБА_8 наніс їй удар кулаком в обличчя, після чого вона відпустила сумку та вони втекли з місця пригоди. При цьому, потерпіла падала на землю та кричала. Потім, вони оглянули сумку, виявили та розділи гроші, які там знаходились приблизно 200 чи 210 грн. після чого викинули сумку з іншими речами в кущі.
Незважаючи на заперечення обвинувачених, винуватість останніх саме у пред`явленому обвинуваченні повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
По епізоду розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_5
- показаннями обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожного окремо, про те, що дійсно 15 грудня 2016 року, приблизно о 19 год. 45 хв., на вулиці Лісній у м. Хмельницький, навпроти будинку №38, саме вони, за попередньою змовою, із застосуванням небезпечного для здоров`я потерпілої насильства, відкрито викрали сумку у ОСОБА_5 ;
- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 15 грудня 2016 року, приблизно о 20 год., коли він повернувся додому, то побачив матір - потерпілу ОСОБА_5 з побитим обличчям. З її слів, він дізнався, що поряд будинку АДРЕСА_4 , на неї напали двоє невідомих хлопців, які побили її та викрали сумку. У потерпілої він бачив припухлість лівої сторони обличчя, забруднення від крові на одязі;
- про те, що обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після нападу на потерпілу ОСОБА_5 було виявлено неподалік від місця пригоди підтверджується показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 працівників патрульної поліції, з яких слідує, що перебуваючи у вечірню пору 15 грудня 2016 року на чергуванні у складі патруля, згідно отриманого повідомлення приблизно о 20 год. про пограбування жінки в якої вирвали сумку, прибули в район вулиці Нижня Берегова, що знаходиться на незначній відстані від вул. Лісної - місця пригоди, де виявили обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підпадали під ознаки нападників. Перевіривши та оглянувши обвинувачених, вони їх відпустили, оскільки у них не було виявлено викрадених у потерпілої речей, як то гаманець з грошовими коштами, а також даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2016 року за участі свідка ОСОБА_13 ;
Такі показання обвинувачених, потерпілої та свідків узгоджуються та підтверджуються:
- відомостями з протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 15.12.2016 року, щодо нападу на неї невідомих осіб 15.12.2016 року, приблизно о 19 год. 45 хв., на вулиці Лісній, поруч буд.№38 у м. Хмельницькому, застосування до неї фізичного насильства та відкритого викрадення її жіночої сумки в якій знаходились гаманець з грошовими коштами та особисті документи;
- даними протоколу огляду місця події від 15.12.2016 року з долученою фототаблицею щодо місця вчинення кримінального правопорушення, а саме ділянка дороги поруч з будинком АДРЕСА_4 , де на сніжному покритті було виявлено сліди вчинення злочину схожі на плями крові, виявлено та вилучено запальничку помаранчевого та чорного кольорів;
- про те, що потерпіла ОСОБА_5 послідовно повідомляла та демонструвала аналогічні вищевказаним обставини вчинення нападу на неї із застосуванням насильства та заволодіння її жіночою сумкою і в ході досудового розслідування підтверджується даними протоколу проведення з нею слідчого експерименту від 26.01.2017 року та відеозаписом такої слідчої дії;
- про те, що саме обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 напали на неї, спричинили їй тілесні ушкодження та заволоділи її майном потерпіла ОСОБА_5 вказувала і під час досудового розслідування, що підтверджується даними відповідних протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2016 року, з яких слідує, що в ході проведення таких слідчих дій з потерпілою, остання серед інших пред`явлених їй фотознімків, вказала на зображення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;
- аналогічні вищенаведеним своїм показанням про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_8 повідомляв та демонстрував і в ході досудового розслідування, що підтверджується відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту з останнім від 14.03.2017 року та відеозаписом такої слідчої дії;
- характер, ступінь тяжкості, механізм та час спричинення виявлених у потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичного експерта №724 від 15.09.2020 року, за результатами повторної судово-медичної експертизи потерпілої та з якого слідує: 1. Що згідно сукупності даних, отриманих за час виконання цієї судово-медичної експертизи, було встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 15.12.2016 року отримала травму носа з тілесними ушкодженнями у вигляді: поверхневої рани м`яких тканин перенісся, закритого перелому носової кістки без зміщення уламків, підшкірних крововиливів обох навколо-очних ділянок її обличчя.
2.Зазначені тілесні ушкодження могли утворитись як від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, так і від не менше ніж одного зіткнення обличчя потерпілої з таким предметом, за механізмами: «Удар-стискання-розтягнення надрив» (поверхнева рана), «удар-деформація» (перелом), «удар» (крововиливи), не виключено, таким чином, як потерпіла розповіла та продемонструвала під час проведення з нею слідчого експерименту, про що свідчать локалізація та властивості цих ушкоджень, а також отримані слідчим шляхом дані про обставини події.
3. Тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
4. Характер і локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої не є притаманним для утворення при падінні людини з висоти власного зросту.
5. Судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення в межах 1-ї доби до початку первинної судово-медичної експертизи 16.12.2016 року;
- інкримінована обвинуваченим вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_5 майна, як і його перелік, зокрема жіноча сумка із шкірозамінника чорного кольору, вартістю 160 грн., гаманець марки «Tailian», вартістю 280 грн. 73 коп., грошові кошти в сумі 210 грн., пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 та посвідчення ветерана праці, видані на ім`я ОСОБА_5 та ліхтарик марки «YAJIA» моделі YJ-1162А, вартістю 51 грн. 89 коп., загальною вартістю 702 грн. 62 коп., ніким з учасників судового розляду не оспорюється;
По епізоду відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 винуватість обвинувачених підтверджується:
- показаннями обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про те, що дійсно в нічну пору 16.12.2016 року вони перебували на Проспекті Миру в м. Хмельницький;
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 16 грудня 2016 року, приблизно о 04 год., вона повертаючись додому, підходила до свого будинку АДРЕСА_7 та помітила неподалік дві чоловічі постаті. Коли ж вона відкривала двері до під`їзду до неї спочатку підбіг, як пізніше вона дізналась, ОСОБА_7 та наніс їй удар кулаком в вухо і почав виривати сумку з рук, яку вона не відпускала і почала при цьому кричати. В цей момент до неї наблизився, як пізніше їй стало відомо, ОСОБА_8 і чимось твердим вдарив її по голові. Вона впала на землю та відпустила сумку. Внаслідок таких дій обвинувачених їй були спричинені тілесні ушкодження на голові та викрадені особисті речі, зокрема жіноча сумка, в якій знаходились паспорт громадянина України з ідентифікаційний кодом на її ім`я, гаманець з грошовими коштами в сумі 850 грн. та 2 долари США. Пізніше, ОСОБА_15 через соціальну мережу в інтернет відшукав її та повернув паспорт громадянина України, який він випадково знайшов;
- аналогічні показання щодо обставин пограбування та спричинення їй тілесних ушкоджень з демонстрацією таких обставин, потерпіла ОСОБА_6 послідовно повідомляла і під час досудового розслідування, що підтверджується даними протоколу про проведення з нею слідчого експерименту та відеозаписом такої слідчої дії від 27.01.2017 року;
- про те, що в ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_6 вказувала на вчинення злочину відносно неї саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується відомостями з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.12.2016 року за участі потерпілої, з яких слідує, що серед інших представлених їй фотознімків ОСОБА_6 вказала на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких впізнала за загальними рисами обличчя;
- відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.12.2016 року, щодо заяви ОСОБА_6 в правоохоронні органи про притягнення до відповідальності двох невідомих осіб, які приблизно о 04 год., 16.12.2016 року, біля входу у під`їзд буд. АДРЕСА_7 , із застосуванням насильства, що виразились у нанесенні ударів в область голови, заволоділи належною їй сумкою з особистими речами і зокрема, гаманець з грошовими коштами в сумі приблизно 800 грн., 2 долара США та паспортом громадянина України;
- даними протоколу огляду місця події від 18.12.2016 року, з долученою фототаблицею, якими підтверджується місце вчинення кримінального правопорушення, як то територія поруч входу до під`їзду №1 буд. АДРЕСА_7 , де було виявлено сліди вчинення злочину у вигляді плям речовини схожої на кров;
- характер, ступінь тяжкості, механізм та час спричинення виявлених у потерпілої ОСОБА_6 тілесних ушкоджень підтверджується висновками судово-медичного експерта №1615 від 19.12.2016 року та №149 від 10.02.2017 року, за результатами проведення первинної та додаткової судово-медичних експертиз та з яких слідує:
1. Згідно результатів судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_6 станом на 19.12.2016 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки голови, крововиливів м`яких тканин правої перед вушної ділянки обличчя з переходом на завушну ділянку голови, передньої поверхні правого колінного суглобу, саден шкіри правої перед-вушної ділянки обличчя, передньої поверхні правого колінного суглобу, передньої верхньої третини лівої гомілки.
Рана голови, крововилив і садно правої новколо-вушної ділянки могли утворитися від не менше ніж дворазової дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмами «удар» (крововилив), «удар-тертя» (садно), «удар-розтягнення-розрив» (рана), про що свідчать локалізація, характер і властивості даних ушкоджень.
Крововилив і садно правого колінного суглобу, садна лівої гомілки могли утворитися від удару чи ударів даними ділянками тіла потерпілої об тупий твердий предмет з шорсткою поверхнею, яким могло бути тверде покриття, не виключено, при падінні потерпілої з висоти власного зросту, про що свідчать, локалізація, характер і властивості даних ушкоджень.
Всі описані вище тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Судячи за кольором і станом загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 2-3х діб до моменту початку судово-медичної експертизи 19.12.2016 р., що не виключає можливості їх утворення в час, який вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи.
Характер і локалізація ушкоджень навколо правого вуха потерпілої не виключають можливості їх утворення внаслідок удару стиснутою в кулак кистю руки людини з виступаючим над її рівнем твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею.
Характер і локалізація ушкоджень навколо правого вуха потерпілої не виключають можливості їх утворення за тих обставин, які вказані потерпілою під час проведення з нею слідчого експерименту внаслідок удару стиснутою в кулак кистю руки сторонньої людини з виступаючим над її рівнем твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею.
Характер і локалізація крововиливу та садна шкіри правого колінного суглобу, саден шкіри лівої гомілки не виключають можливості їх утворення за тих обставин, які вказані потерпілою під час проведення з нею слідчого експерименту внаслідок падіння потерпілої на тверде покриття з шорсткою поверхнею.
Характер рани м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки голови в деталях не відповідає частині тих обставин, які зафіксовані під час слідчого експерименту рана м`яких тканин голови потерпілої могла утворитися від одного удару тупим твердим предметом із обмеженою контактуючою поверхнею, але не від удару неозброєним кулаком сторонньої людини, як це зафіксовано у записі.
Таким чином оцінюючи вищенаведені докази, кожен окремо, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а в сукупності такі докази достатніми для висновку поза розумним сумнівом про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні: у вчиненні за вищевикладених обставин злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, по епізоду потерпілої ОСОБА_5 та вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, по епізоду потерпілої ОСОБА_6 .
Разом з тим, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння, як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні 15.12.2016 року, приблизно о 19 год.45 хв., поруч з буд. АДРЕСА_4 , кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України від 16.12.2016 року о 17 год. 50 хв., під час огляду ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 2 долара США однією купюрою, а також одну купюру - 50 грн., три купюри номіналом 20 грн., одну купюру 10 грн., одну купюру 2 грн., п`ять купюр номіналом 1 грн.;
У зв`язку з порушенням положень пункту 3 ч.1 ст.169, ч.5 ст.171 КПК України, тобто утримання органом досудового розслідування без законних підстав тимчасово вилученого під час затримання у ОСОБА_7 майна, а саме вищезазначених грошових коштів, суд визнає недопустимими доказами: протокол огляду предмету від 26.01.2017 року з фототаблицею, зазначених грошових коштів та речові докази згідно постанови слідчого від 26.01.2017 року, якими визнані грошові кошти вилучені у ОСОБА_7 .
При цьому, суд відхиляє, як безпідставні твердження захисника ОСОБА_9 про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду потерпілої ОСОБА_5 з ч.2 ст.187 на ч.2 ст.186 КК України, так як, на думку захисника, згідно послідовних показань її підзахисного та початкових показань обвинуваченого ОСОБА_7 , фізичне насильство до потерпілої, про що обвинувачені між собою не домовлялись, застосував саме ОСОБА_7 , а відтак мав місце ексцес виконавця. Оскільки, такі твердження, як і показання ОСОБА_8 про перебування в момент нападу на ОСОБА_5 на відстані приблизно 20-ти метрів від неї, повністю спростовуються послідовними, детальними показаннями потерпілої ОСОБА_5 щодо розташування обвинувачених, ОСОБА_8 зліва, ОСОБА_7 справа, обох поруч з потерпілою, в момент нападу на неї та послідуючими показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , які узгоджуються з такими показаннями потерпілої. При цьому, потерпіла ОСОБА_5 не вказуючи хто саме з обвинувачених наніс їй удар із-заду в ліву частину обличчя та хто саме тягнув за сумку, переконливо і чітко пояснювала, що відразу, як тільки вона розминулась з обвинуваченими їй нанесли удар в ліву частину обличчя тобто зі сторони де знаходився ОСОБА_8 і тоді ж вона відчула ривок за сумку, яку тримала в правій руці, тобто зі сторони, де знаходився ОСОБА_7 . Після того ж, як вона впала і її протягнули декілька метрів по землі вириваючи сумку, обвинувачені разом побігли з місця пригоди. Більше того, суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 , в частині відсутності домовленості про застосування насильства до потерпілої, як суперечливі. Так, згідно показів ОСОБА_8 , нібито помітивши у ОСОБА_7 рану та кров на руці та дізнавшись від останнього, що він вдарив потерпілу, оскільки вона не відпускала сумку, ОСОБА_8 на таке промовчав, жодним чином не заперечивши та не відмовившись від таких дій, відтак погодився з цим, що само по собі спростовує твердження захисника про ексцес виконавця.
Не спростовують висновків суду, про винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні і справедливі, на думку суду, натомість недостатні для визнання доказів недопустимими, зауваження захисників про неналежне виконання слідчими вимог КПК України в частині обгрунтування необхідності проведення з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також свідком ОСОБА_13 слідчих дій щодо пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за реальної можливості провести таке впізнання в порядку передбаченому ч.4 ст. 228 КПК України та не забезпечення участі у таких слідчих діях сторони захисту. Оскільки, про причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до вчинення злочинів проти них, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожна окремо, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, переконливо вказували і в судовому засіданні, при цьому пояснили, що після пережитого побиття та наляканість не бажали брати участь в слідчих діях з обвинуваченими. Не заперечували таких обставин стосовно потерпілої ОСОБА_5 і самі обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
В основу вироку, суд кладе послідовні та детальні показання потерпілих, які узгоджуються з іншими доказами, зокрема даними протоколів огляду місця події, висновками судово-медичних експертів, показаннями обвинувачених, свідків і не довіряти, яким у суду не має підстав.
Натомість показання обвинувачених про не причетність їх до вчинення пограбування потерпілої ОСОБА_6 , як і показання ОСОБА_8 в частині не застосування фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_5 суд визнає, неправдивими, в силу їх очевидної вмотивованості бажанням уникнути відповідальності за фактично скоєне та оскільки вони спростовуються вищенаведеними дослідженими судом доказами.
Також суд, визнає очевидно вмотивованими в силу родинних стосунків та бажанням сприяти уникнути покарання сином і показання свідка ОСОБА_16 про те, що обвинувачений ОСОБА_8 , який у вечірню пору 15.12.2016 року, всупереч її забороні пішов гуляти з ОСОБА_7 , повернувся додому приблизно о 03 год. 50 хв. 16.12.2016 року.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про осіб винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд приймає до уваги, що обвинувачені за попередньою змовою групою осіб, скоїли у нетривалий проміжок часу два тяжких корисливих злочини проти власності, поєднаних з насильством, внаслідок яких потерпілим було заподіяно тілесні ушкодження та матеріальні збитки. Зухвалий та агресивний характер таких злочинів, один з яких вчинено по відношенню до особи похилого віку, представляє особливу суспільну небезпеку, усвідомлення чого обвинуваченими, на переконання суду, свідчить про можливість їх перевиховання, лише через невідворотність реального покарання.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що до кримінальної відповідальності обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 притягуються вперше, є особами молодого віку, вчинили злочини у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. ОСОБА_8 з малолітнього віку виховувався без батька, а ОСОБА_7 в багатодітній сім`ї вітчимом. На обліках у лікарів психіатра та нарколога обвинувачені не перебувають. За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується задовільно, а за місцем навчання в ВПУ №25, де він здобув професію «електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування» виключно з позитивної сторони. В свою чергу ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується в цілому позитивно. В судовому засіданні обвинувачені засудили свою протиправну поведінку, жалкували про скоєне, вибачились перед потерпілою ОСОБА_5 при цьому ОСОБА_7 повністю визнав свою вину за даним епізодом обвинувачення. Також суд враховує, суспільно-позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 пов`язану з добровільним відшкодуванням спричинених збитків потерпілій ОСОБА_5 , належною поведінкою упродовж тривалого часу після вчинення кримінальних правопорушення, завершення навчання та здобуття професії, працевлаштування.
В якості обставини, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за епізодом потерпілої ОСОБА_5 , суд враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку.
В якості обставин, що пом`якшують покарання кожного з обвинувачених суд визнає, їх молодий вік та низький рівень соціальної адаптації, обумовлений сімейними обставинами. Крім того, в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 по епізоду потерпілої ОСОБА_5 суд визнає добровільне відшкодування заподіяних збитків потерпілій.
Враховуючи вищевикладене, а також конкретні обставини справи, як то тривалий термін після події, наявність пом`якшуючих покарання обставин, всі відомості про осіб обвинувачених, суд вважає за можливе призначити за ч.2 ст.187 КК України - ОСОБА_7 мінімальний термін покарання у виді позбавлення волі визначений санкцією вказаної статті, а ОСОБА_8 за наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.2 ст.187 КК України щодо основного покарання.
Приймаючи до уваги, що висновок експерта не мав доказового значення по справі і суду не пред`являвся, процесуальні витрати по справі, зазначені в обвинувальному акті, пов`язані із залученням експерта в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. слід покласти на рахунок держави.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по справі, зазначені в постанові слідчого від 16.12.2016 року, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J320H/DS», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_17 слід вважати поверненим за належністю; - запальничку, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати там же; - зазначені в постанові слідчого від 26.01.2017 року грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 слід повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .
Враховуючи тимчасове затримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 згідно відповідних протоколів від 16.12.2016 року, під час досудового розслідування та звільнення з ізолятора тимчасового тримання згідно постанов слідчого від 18.12.2016 року, такий строк підлягає зарахуванню їм у термін покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.186 КК України на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ст.69 того ж Кодексу у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна.
ОСОБА_7 визнати винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.186 КК України на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна;
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обчислювати з дня звернення вироку до виконання та поміщення останніх під варту.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) в строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зарахувати термін їх попереднього ув`язнення в ході досудового розслідування, з дня затримання, тобто з 16 грудня 2016 року по 18 грудня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченим особисте зобов`язання залишити без змін.
Процесуальні витрати по справі в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. покласти на рахунок держави.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-J320H/DS», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_17 вважати поверненим за належністю; - запальничку, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати там же; - зазначені в постанові слідчого від 26.01.2017 року грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_18