Провадження №11-кп/824/1751/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на вирок Дарницького районного суду м.Києва від 09.12.2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог Ростовської обл. Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100 534 грн. 83 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., а всього 200 534 грн. 83 коп.
Вирішено питання процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 26.03.2017 року, приблизно о 03 години 00 хвилин, перебуваючи біля дверей при виході із залу розважального закладу «Водка-Гриль», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т М. Бажана, 1-Е, в ході виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, викрутив праву руку ОСОБА_10 , та тримаючи її у нього за спиною, став сильніше скручувати її, не зважаючи на зауваження потерпілого про сильний біль. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, вивів потерпілого із розважального закладу. Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого плеча, а саме уламкового перелому діалізу на границі середньої і дистальної третини (зі зміщенням уламків).
Не погоджуючись з вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок скасувати та кримінальне провадження закрити, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Також просить дослідити матеріали справи, допитати потерпілого ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

В обґрунтуванні апеляції вказує, що обвинувачення в даній справі ґрунтується виключно на показах потерпілого ОСОБА_11 , з яких вбачається, що в конфлікті приймало участь декілька осіб, не визначена кількість осіб із числа персоналу ресторану, охорони та відвідувачів, які були очевидцями події, крім того, потерпілий визнав, що був втомлений та вживав алкоголь, а після зробленого охоронцем зауваження, підійшов до останнього, обступивши його зі спини та почав вияснювати з ним відносини та провокувати конфліктну ситуацію, також із показів потерпілого вбачається, що його вели по сходах декілька осіб у напівзігнутому положенні, при цьому в залі відбувалася дискотека та було багато людей, що вказує на те, що потерпілий не міг об`єктивно оцінити хто саме йому заламав руки та виводив по сходах на вулицю.

Зазначає, що під час розгляду справи судом було допитано як свідка сторони обвинувачення - ОСОБА_14 - дружину потерпілого ОСОБА_11 , яка не була очевидцем конфліктної ситуації та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, про деякі обставини події їй стало відомо лише зі слів інших осіб, та вона є зацікавленою особою, тому її показання необгрунтовано взяв до уваги.

Також судом взято до уваги показання свідка ОСОБА_12 , яка не бачила момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки в той момент перебувала в залі караоке за дверима, а коли вийшла із залу, то побачила декількох осіб, які виводили потерпілого по сходах зі спини, обличчя тих людей вона не бачила, таким чином вона не була очевидцем вчинення кримінального правопорушення.
Апелянт вказує і на необґрунтованість взяття до уваги показів свідків ОСОБА_13 , який не був очевидцем нанесення тілесного ушкодження потерпілому, а на обвинуваченого йому вказала невідома особа на ім`я ОСОБА_17 .
Судом було взято до уваги, як докази винуватості протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 вересня 2017 року за участю свідка ОСОБА_12 , а також протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 вересня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , які на думку захисту є недопустимими доказами.

Також апелянт вказує на необгрунтоване взяття до уваги, як доказу по справі, довідку Київської міської клінічної лікарні № 3 від 26 березня 2021 року № 827, у якій було зазначено, зокрема, про наявність в ОСОБА_11 закритого відламкового перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків, оскільки походження даного документу не відоме, в матеріалах справи відсутня ухвала слідчого судді про надання тимчасового доступу до даного документу, відсутні також запити слідчого про надання даної медичної довідки чи клопотання потерпілого про її долучення до матеріалів кримінального провадження.

Судом при винесенні вироку також не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема ті, що вказують на вживання потерплим алкоголю, щодо кількості осіб, які вивили потерпілого на вулицю, суд також не взяв до уваги покази обвинуваченого, які підтверджуються показами свідків сторони захисту ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які могли вплинути на його висновки.
Крім того, сторона захисту не погоджується з вироком суду в частині вирішення питання про стягнення з обвинувачнгого моральної та матеріальної шкоди, зокрема зазначає, що в обґрунтування отриманої матеріальної шкоди, потерпілим було, крім іншого, надано фіскальні чеки, однак, деякі чеки надані поганої якості, що унеможливлює встановлення дати та суми придбаних медичних препаратів, а саме:
чек № 2 на 190,18 грн. (том 2 а.с. 9) - не видно назви препарату та дати його придбання;
чек № 3 на 477, 55 грн. (том 2 а.с. 9) - не видно дати придбання препарату;
чек № 1 на 96,56 грн. (том 2 а.с. 10) - датований 25.03.2017 p., тобто за день до події кримінального правопорушення;

чек № 2 на 321,01 грн. (том 2 а.с. 10) - не видно назви препарату;
чек № 4 на 611,01 грн. (том 2 а.с. 10) - не видно назви препарату.
Також, сторона захисту вважає, що розмір моральної шкоди 100 000 грн., який підлягає стягненню із обвинуваченого є необґрунтованим, об`єктивно завищеним для такої категорії справи та є спробою збагачення потерпілого. Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 не навів обставин, які вказують на понесені ним моральні страждання на таку значну суму. Зокрема, як вбачається із виписок із медичної картки стаціонарного хворого (том 1 а. с. 141-142, том 1 а. с. 178-179), потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в період з 28 березня 2017 року по ЗО березня 2017 року, а також з 30 травня 2018 року по 31 травня 2018 року, тобто загалом не більше 5 днів.
Звертає увагу апелянт на ту обставину, що в оскаржуваному вироку обираючи міру покарання, суд визначив ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, як тяжке, однак, ч. 1 ст. 122 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів
Крім того, 07 травня 2018 року судом було постановлено ухвалу про розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , однак, як вбачається із матеріалів справи, до постановлення ухвали про оголошення в розшук обвинуваченого, є лише два повідомлення про виклик обвинуваченого до суду у судове засідання на 23 жовтня 2017 року та 20 грудня 2017 року, тобто на судові засідання, які були призначені на 15 січня 2018 року, 19 лютого 2018 року, 22 березня 2018 року, 07 травня 2018 року обвинуваченого взагалі не викликали, у зв`язку з цим, оголошення в розшук обвинуваченого було безпідставним.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є надуманими та спрямованими на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,думку прокурора, пояснення представника потерпілого, які підтримали судове рішення, обвинуваченого та його захисника, котрі просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у тому, що він заподіяв середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну юридичну оцінку.
Судом першої інстанції, відповідно до встановлених фактичних обставин кримінального провадження, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення - безпідставні та спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема:
- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , з яких вбачається, що 26.03.2017 року, він з дружиною та друзями знаходився в ресторані «Водка-Гриль» на святкуванні дня народження. Приблизно о 19 годині, на вході в ресторан він вперше побачив обвинуваченого, який попросив показати вміст пакету, в якому був подарунок, що і було виконано, після чого вони зайшли до ресторану. Десь о 19-30 год. 20-00 год. розпочалося святкування. Через деякий час на гостей одягли браслети, на підтвердження оплати вартості входу на танцпол. Під час святкування він та інші гості неодноразово виходили на перекур. При цьому курити вони ходили повз охорону, обвинуваченого зустрічав неодноразово, він знаходився внизу, та, як здавалося, був напруженим. Десь близько 03 години, на першому поверсі розпочалася дискотека, охорона посилилися, так як було багато людей, де в цей час знаходився обвинувачений йому не відомо. Оскільки того дня він був дуже втомленим, тому він, поклавши руки на стіл, схилив голову і прикрив очі. В цей час до нього підійшов обвинувачений та зробив зауваження, що спати заборонено та вийшов. Він вирішив вийти в туалет, а потім вийти на вулицю покурити. При виході, на балконі побачив обвинуваченого, який дивився вниз, підійшов до нього, та поставивши руку на огорожу запитав, які він має претензії. Обвинувачений прибрав його руку з огорожі та став погрожувати, що зараз розбереться з ним, схопив його, потерпілого, за руку та застосував спец прийом завів руку за спину та потягнув догори, а правою рукою взяв за плече та нахилив його. Він відразу відчув біль у плечі, про що відразу сказав обвинуваченому. До них підбіг іще один охоронець та вони повели його донизу, де були іще охоронці. Його через службове приміщення вивели у службовий двір і там відпустили. Обвинувачений та ще два охоронці повернулися всередину, а до нього вийшло дві особи та стали йому пояснювати в чому він був не правий. На той час рукою він уже не міг рухати. Із-за рогу з`явились хлопці із якими він святкував день народження, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , яких встигла покликати на допомогу дружина друга ОСОБА_22 , пізніше підійшла і його дружина. Хлопці стали між ним та охороною, друг приніс йому куртку. Так як телефону у нього при собі не було, друг дав йому свій і він викликав поліцію, але першою приїхала карета швидкої допомоги, його оглянули та вкололи йому знеболююче. Пізніше під`їхали працівники поліції, яким він продиктував заяву. Після огляду йому повідомили, що у нього перелом та повезли в травмпункт. Виявилося, що перелом осколковий, його госпіталізували, через три дні виписали, потім іще місяць він ходив в бандажі, рукою він не міг користуватися. З травня по липень, тричі на тиждень ходив на масажі та спеціальні заняття, оскільки рука не розгиналася ні в плечі, ні в лікті. Рік йому не можна було навантажувати руку, він не міг брати дитину на руки, був змушений спати сидячи поки йому не дозволили зняти шину. Після проведеної операції йому знов було заборонено навантажувати руку. Також вказав, що обвинувачений жодного разу не поцікавився його станом здоров`я. При цьому зазначив, що із ним зв`язувалася охоронна фірма, з метою владнати конфлікт. Разом з тим коли він пред`явив їм чеки за лікування, вони вирішили, що це дорого;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка зазначила, що потерпілий ОСОБА_10 приходиться їй чоловіком, якого охарактеризувала як спокійну, безконфліктну людини, обвинуваченого раніше бачила, однак особисто не знайома. Того дня вони прийшли до друга ОСОБА_20 , на святкування його дня народження, яке проходило в ресторані «Водка-Гриль». При вході до закладу їх пакет було оглянуто обвинуваченим. Далі розпочалося святкування, у них була замовлена окрема кімната на другому поверсі закладу. Чоловік був втомленим після роботи, тому алкоголь вживав у невеликій кількості. Через деякий час розпочалася дискотека і вона із подругою вийшла покурити на вулицю, а чоловік залишився в закладі сидячи на дивані із закритими очима. Коли вона повернулася чоловіка вже не було. Товариш сказав, що чоловіку зламали руку і він в швидкій. Вона вийшла на вулицю, чоловік дійсно був в швидкій. Він розповів, що коли сидів на дивані із закритими очима, до нього підійшов охоронець та зробив зауваження, після чого охоронець вийшов, а він вийшов до туалету, але по дорозі він побачив охоронця, який стояв на балконі. Він підійшов до охоронця, щоб запитати чому не можна сидіти на дивані із закрити очима, однак його скрутили та повели вниз до інших охоронців, при цьому обвинувачений спочатку заломив йому одну руку, від чого відразу з`явився біль, а потім заламав і другу руку;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких, в ресторані «Водка-Гриль», на 2-му поверсі, разом із потерпілим ОСОБА_10 , з яким перебуває в дружніх стосунках, святкували день народження її чоловіка ОСОБА_13 . Приблизно о 02 годині початок 03 години, хтось із запрошених пішов курити, а вона разом із потерпілим залишилася сидіти за столиком, потерпілий сидів із заплющеними очима. В цей час до нього підійшов охоронець обвинувачений та щось сказав, а потім пішов. На питання що йому сказав обвинувачений, потерпілий повідомив, що охоронець сказав, що у закладі не можна спати і також сидіти із заплющеними очима. Потім потерпілий вийшов. Далі вона побачила, як потерпілого ведуть охоронці в напрямку туалету. Побачивши свого чоловіка, попросила його перевірити, що там сталося. Потерпілий при цьому щось кричав, однак вона перебувала в стані шоку, тому сказати, що саме він кричав, на даний час не може. Серед охоронців, які виводити потерпілого був і обвинувачений. Також вказала, що зауваження потерпілому було зроблено саме обвинуваченим;
показаннями свідка ОСОБА_13 , з яких вбачається, щопід час святкування його дня народження, яке відбувалося в ресторані «Водка-Гриль», приблизно о 2-3 годині ночі до нього підійшла його дружина ОСОБА_12 та повідомила, що потерпілого ОСОБА_10 , з яким перебуває в дружніх стосунках та який був в числі запрошених, охорона, із заламаними руками, повела через підсобне приміщення, до чорного входу на вулицю. Потерпілий стояв в оточенні охоронців. До них вийшов іще один чоловік, який представився як ОСОБА_17 . Потерпілий викликав поліцію і швидку, так як йому було погано. ОСОБА_23 забрала ОСОБА_24 (потерпілого), а вони залишися та стали з`ясовувати, що сталося. ОСОБА_17 сказав, що якщо охоронець винен, то його обов`язково покарають. При цьому він вказав на чоловіка обвинуваченого, який писав пояснення. На наступний день, йому зателефонував ОСОБА_17 та поцікавився як себе почуває потерпілий. Потім з дозволу потерпілого, він дав його номер телефону ОСОБА_25 ;
Як вбачається з даних протоколу впізнання від 22.09.2017 року та довідки до вказаного протоколу, потерпілий ОСОБА_10 , в присутності двох понятих, серед пред`явлених для впізнання осіб в категоричній формі із зазначенням конкретних ознак впізнав на фото № 1 - ОСОБА_7 , як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 231-233). При цьому зазначення у довідці про те, що на фото №№ 1,2,3, зображенні сторонні особи суд вважає технічною опискою, оскільки як в протоколі, так і в абзаці першому довідці вказано, що на фото № 1 зображно саме ОСОБА_7 . Також, у довідці, долученої до протоколу впізнання особи від 21.09.2017 року свідком ОСОБА_12 , яка впізнала на фото № 4 ОСОБА_26 , вказано, що на фото № 4 зображений ОСОБА_7 . При цьому на фото № 1 протоколу від 22.09.2017 року та фото № 4 протоколу від 21.09.2017 року зображена одна і та сама особа.
Всупереч тверджень сторони захисту будь-яких суттєвих порушень, які би вказували на недопустимість протоколу впізнання, як доказів в даному кримінальному провадженні, а також підтверджували недотримання гарантованих прав і свобод громадян, судом не встановлено.
Також будь-яких порушень, при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, які би вказували на недопустимість протоколу вказаної слідчої дії, як доказу в даному кримінальному провадженні, судом не встановлено.
Так, проведення пред`явлення особи для впізнання регламентовано положеннями ст. 228 КПК України, при цьому будь-яких імперативних обов`язків щодо необхідності проведення вказаної слідчої дії саме шляхом пред`явлення особи вказана норма не містить. Також відповідно до імперативної вказівки ч. 7 ст. 223 КПК України дана слідча дія була проведена в присутності двох незаінтересованих осіб (понятих), а свідки вказали на індивідуальні ознаки, за якими вони можуть впізнати та впізнали обвинуваченого. З даних фототаблиць вбачається, що слідчим при проведенні вказаної процесуальної дії було дотримано приписи ч. 7 ст. 228 КПК України щодо вимог до фотознімків осіб, які надавались для впізнання.
При цьому потерпілий в судовому засіданні наголошував, що саме обвинувачений зламав йому плече.
Також, згідно протоколу впізнання від 21.09.2021 року та довідки до вказаного протоколу, свідок ОСОБА_12 , в присутності двох понятих, впізнала ОСОБА_7 як особу, що спричинила потерпілому тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 228-230). Разом з тим, в судовому засіданні вказаний свідок уточнила, що безпосередньо нанесення ударів обвинуваченим потерпілому вона не бачила, але підтвердила, що саме обвинувачений спровокував конфліктну ситуацію з потерпілим, а також виводив останнього із зали.
Крім того, винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується:
- даними витягу з Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань, з якого вбачається, що 28.03.2017 року об 11:47:04 на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР за № 0003429 було внесено відомості про те, що 26.03.2017 року, за адресою: м. Київ, пр-т М. Бажана, 1-Е, в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », охоронець закладу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому руки відвідувачу ОСОБА_10 , 1980 р.н. (ЄО 22115 від 27.03.2017 року) (т. 1 а. с. 216);
- даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_10 від 28.03.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення, зареєстрованої в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві 28.03.2017 року за № 22411, відповідно до якого ОСОБА_10 заявив про те, що по пр. М. Бажана, 1-Е, в гриль-барі «Водка-Гриль», охоронець даного закладу, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкуватого перелому правої плечової кістки (т. 1 а. с. 217);
- даними довідки Київської міської клінічної лікарні № 3 від 26.03.2017 року за № 827, травмпункт, з якої вбачається, що ОСОБА_10 має закритий відламковий перелом правої плечової кістки зі зміщенням уламків. Підозра на сп`яніння внаслідок вживання алкогольних напоїв (т. 1 а. с. 218);

- даними виписки ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 , якому встановлено діагноз: закритий уламковий косий перелом нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків та проведено оперативне лікування в плановому порядку, в умовах загальної анестезії відкрита репозиція уламків правої плечової кістки, МС пластиною LCP та блокованими гвинтами (т. 1 а. с. 219, 220);
- даними висновку судово-медичної експертизи № 1119/е від 03.08.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_10 заподіяно закриту травму правого плеча: уламковий перелом діалізу на границі середньої і дистальної третини (зі зміщенням уламків), що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчить про те, що виявлене тілесне ушкодження утворилося внаслідок дії тупих предметів (з елементами ротації правої руки заламування, викручування тощо), що могло бути при умовах та у спосіб, вказаний в описовій частині постанови слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_27 від 01.08.2017 року (т. 1 а. с. 221-227). Разом з тим, з урахуванням об`єктивних даних щодо звернення потерпілого за медичною допомогою, що підтверджується даними довідки Київської міської клінічної лікарні № 3 від 26.03.2017 року за № 827 та даними виписки ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка», суд обгрунтовано зазначив, що вказане тілесне ушкодження спричинено 26.03.2017 року, а не як помилково вказано в експертизі - 28.03.2017 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції, за ініціативи захисника обвинуваченого, було допитано свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не підтверджують версію, висунуту стороною захисту про те, що тілесні ушкодження потерпілому нанесені не обвинуваченим, а іншою особою, оскільки вказані свідки не зазначали про те, що потерпілому взагалі були спричинені тілесні ушкодження, зокрема не вказували про залом рук потерпілому будь-ким.
При цьому, потерпілий як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, категорично вказував на ОСОБА_7 як на особу, що спричинила йому тілесне ушкодження, і будь-яких підстав для обмови обвинуваченого судом не встановлено.
Крім того, про існування свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , стороною захисту під час досудового розслідування не повідомлялось.
Викладені докази, які були ретельно досліджені судом, повністю спростовують версію обвинуваченого про те, що він не причетний до заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.
Суд обгрунтовано не взяв до уваги показання обвинуваченого, оскільки у них було безліч невідповідностей, протиріч у показаннях на початку допиту та на його завершенні, в тому числі багато невідповідностей із показаннями свідків, яких було допитано в суді за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 .

Кримінальний процес грунтується на принципах змагальності сторін, де кожна сторона має процесуальні права, зокрема право на зібрання доказів та ініціювання збору таких доказів шляхом заявлення клопотань до слідчого про проведення певних процесуальних дій, ОСОБА_7 було забезпечено право на захист, під час досудового розслідування він мав можливість збирати докази та ініціювати проведення слідчих дій, про які захисник зазначає в апеляційній скарзі, проте таким правом не скористався.
Наявність матеріальних збитків, понесених потерпілим на відновлення свого здоров`я повністю підтверджується оригіналами платіжних документів та медичною документацією, згідно якої ОСОБА_10 , у зв`язку із тяжким переломом правої рукинеобхідно буде робити операцію та монтувати на передпліччя титанову пластину, яку через рік шляхом операційного втручання необхідно було демонтувати. Також було понесено витрати на необхідні медичні засоби, оригінали платіжних документів про придбання яких надані до матеріалів справи.

Щодо моральної шкоди слід вказати, що потерпілий ОСОБА_28 та його дружина ОСОБА_14 під час їх допиту в суді, детально розповіли, яким чином життя родини із маленькою дочкою змінилося після вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого ОСОБА_10 змушений був на рік повністю змінити своє життя, не маючи можливості користуватися правою рукою, підіймати речі, керувати автомобілем, мати безліч обмежень у побуті, коли прості і звичні речі неможливо виконати, протягом тривалого часу, не мав можливості належно допомагати дружині у вихованні дитини.
Наведене та інші доводи апеляційної скарги були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Також слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Разом з тим, згідно ч.2 ст.49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено 26.03.2017 року, обвинувальний акт до суду першої інстанції надійшов 28.09.2017 року.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого до суду першої інстанції на підготовче судове засідання, ухвалами Дарницького районного суду м.Києва від 15.01.2018 року (т.1 а.с.50) та 19.02.2018 року (т.1 а.с.57) здійснювався привід ОСОБА_7 та ухвалою від 07.05.2018 року (т.1 а.с.80-81) обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено в розшук, і лише 07.08.2018 року ОСОБА_7 з`явився в судове засідання, де йому обрано запобіжний захід, що дає підстави вважати, що обвинувачений в цей період часу ухилявся від суду, у зв`язку з чим перебіг строків давності зупинився.

Тому, на день розгляду апеляційної скарги, п`ятирічний строк давності не закінчився, в зв`язку з чим, ОСОБА_7 не підлягає звільненню від покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті судового рішеннявсебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м.Києва від 09.12.2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді :