УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2022 Справа №607/10636/22

Номер провадження: 1-кс/607/3387/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання слідчого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000883 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Албанії, громадянина Республіки Албанія, з неповною середньою освітою, одруженого, дітей на утриманні не має, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Cлідчий слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000883 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК України), про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ).
Клопотання мотивовано тим, групою слідчих слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000883 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

При невстановлених слідством обставинах, місці та часі у Гавриш Арджон, який діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, Гавриш Арджон за попередньою змовою із ОСОБА_9 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, який зберігав за місцем свого фактичного проживання з метою подальшого збуту.

В подальшому, 23 червня 2022 року під час огляду місця події у квартирі АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у кімнаті № 20 було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, що містить амфетамін, який відноситься до психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Згідно ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року та Таблиці № 2 Списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин обіг яких обмежено, за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення слідчий доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23 червня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24 червня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 24 червня 2022 року; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_9 від 24 червня 2022 року; протоколом додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_9 від 04 липня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27 червня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24 червня 2022 року; протоколом огляду предметів поліетиленових пакетів на застібку від 24 червня 2022 року; висновком експерта за результатами судової дактилоскопічної експертизи від 01 липня 2022 року;

висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів від 28 червня 2022 року, згідно якого надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору є психотропною речовиною амфетаміном, обіг якого обмежено.

06 липня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_15 №607/8461/22 (№1кс/607/2618/2022) від 06 липня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_16 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 24 серпня 2022 року.

Метою продовження ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст. 177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.3 незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Для остаточної правової оцінки дій та беззаперечного доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки незавершених судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, проведення яких доручено експертам Тернопільського НДЕКЦ МВС України, а також виконати інші процесуальні дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Так, на даний час Тернопільським НДЕКЦ МВС України виконуються судові експертизи матеріалів, речовин та виробів, призначених у межах кримінального провадження № 0000883, що унеможливлює прийняття відповідного процесуального рішення про наслідок досудового розслідування у двохмісячний термін.

Провести вказані процесуальні дії у передбачений законом строк було неможливим у зв`язку із складністю кримінального провадження, а саме, необхідністю проведення значної кількості слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень, великою складністю проведення досліджень під час виконання експертиз за наданими матеріалами та вилученими речовими доказами, а також їх багатооб`єктністю.

З огляду на вказане, слідчий просила слідчого суддю продовжити строк тривання під вартою ОСОБА_5 на період досудового розслідування, тобто до 24 вересня 2022 року; у разі задоволення клопотання, визначити розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 208 000 гривень; у разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, зазначивши про відсутність підстав для такого. Вважає, що ризики, зазначені слідчим та підтримані прокурором недоведені: ризик незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , з якою підозрюваний проживає в одному житлі, перестав існувати з огляду на те, що вона також набула статусу підозрюваної у цьому ж кримінальному провадженні; ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду спростовується тим, що підозрюваний не має наміру вчиняти такі дії. Захисник зазначив, що експертиза у кримінальному провадженні виконана, а інші слідчі дії не виконуються. Просив взяти до уваги, що СІЗО, в якому утримується ОСОБА_18 знаходиться на відстані майже 80 км від м. Тернополя, умови перебування у ньому принижують людську гідність. Також захисник просив переглянути питання щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, покликаючись на наявність у підозрюваного ОСОБА_19 адреси реєстрації та проживання, відсутність судимості та доказів на підтвердження намагання ним незаконного перетину кордону України саме через наявність кримінального провадження. З огляду на вказане, адвокат ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід своєму підзахисному із тримання під вартою на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_18 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є обґрунтованим, виходячи з наступного.
Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Частиною 1 ст. 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).
Відповідно до положень ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе наявності обставин, які: виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: котрі свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; котрі перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 06 липня 2022 року ОСОБА_20 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_21 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Зокрема, такими є: протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 24 червня 2022 року; протокол огляду місця події від 23 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 24 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 24 червня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27 червня 2022 року; протокол огляду предметів від 24 червня 2022 року; висновок судової дактилоскопічної експертизи № СЕ19/12022/6003Д від 01 липня 2022 року; висновок експерта № СЕ19/12022/6037НЗПРАП за наслідками проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 28 червня 2022 року; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_9 від 24 червня 2022 року; протокол додаткового допиту підозрюваної ОСОБА_9 від 04 липня 2022 року.

Отож, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_5 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий у клопотанні про продовження строку тримання від вартою ОСОБА_19 та прокурор у судовому засіданні покликалися на наявність ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати свідка у даному кримінальному провадженні.
За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики продовжують існувати та виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, і ними є:
ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_18 та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.Окрім цього у постанові Сторожинецького районного суду Чернівецької області № 723/2103/22 від 05 липня 2022 року, містяться наступні відомості: громадянин Республіки Албанія ОСОБА_10 29 червня 2022 року о 14 год. 00 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Секрет» на напрямку 798 прикордонного знаку, на відстані 2000 метрів від лінії державного кордону України, під час руху лісовим масивом в сторону державного кордону України з Румунією, що на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Чернівецького району Чернівецької області за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року та вимоги ст. 2041 ч. 1 КУпАП. В суді Громадянин Республіки Албанія ОСОБА_10 вину визнав та просив його суворо не карати. Пояснив, що мав намір перетнути кордон України в ОСОБА_22 так як їхав до батьків. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 2041 ч. 1 КУпАП.

Аналізом змісту клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів кримінального провадження слідчий суддя встановила, що 23 червня 2022 року за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, що містить амфетамін. 24 червня 2022 року ОСОБА_9 була допитана як підозрювана у кримінальному провадженні № 0000883 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та показала, що замовляла наркотичні речовини для свого чоловіка ОСОБА_5 , який тривалий час займається їх збутом. Також вказала, коли чоловік побачив, що її зупинили працівники поліції, то він втік. З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає, що намір ОСОБА_5 перетнути державний кордон України із ОСОБА_22 29 червня 2022 року пов`язаний із здійсненням кримінального провадження № 0000883 від 23 червня 2022 року, проведенням слідчих дій, затриманням його дружини за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та наданням нею показів щодо його незаконної діяльності. Відтак, вказаний ризик доведений та продовжує існувати.
Ризик незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні слідчий та прокурор обґрунтовують можливістю впливу підозрюваного на свідка ОСОБА_9 , яка повідомила про те, що він тривалий час займається збутом психотропних речовин та повідомила обставини такої діяльності. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є подружжям, а тому зміна процесуального статусу останньої, якщо така мала місце, з свідка на підозрювану у кримінальному провадженні не може зменшити чи виключити існування такого ризику. При оцінці ризику незаконно впливати на ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від особи у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідка чи підозрювану існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, підозрюваних та дослідження їх судом;
Отож, слідчий суддя встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначені ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.
Водночас, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, та тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого йому ставиться у вину, вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належної поведінки у кримінальному провадженні.
Посилання сторони захисту на можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на увагу не заслуговують, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання ним покладених обов`язків.
Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_18 не може за станом здоров`я утримуватись в установах попереднього ув`язнення, слідчому судді не надано.
Щодо прохання прокурора про визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 208 000 грн, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28 вересня 2010 року, заява № 12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У будьякому випадку зі структури ст. 5 Конвенції в цілому, та її п. 3, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, п. 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06 листопада 2007 року, заява № 42440/06, та п. 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

При визначенні ОСОБА_17 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 грн, 06 липня 2022 року слідчий суддя враховувала обставини кримінального провадження, встановлені дані про особу ОСОБА_23 , його майновий стан, доведені ризики та вважала необхідним визначити останньому розмір застави, який достатньою мірою гарантуватиме виконання ним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, однак не буде завідомо непомірним для нього.

З моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу, визначеного ухвалою слідчого судді від 06 липня 2022 року у вигляді тримання під вартою з альтернативною заставою в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 грн до цього часу підозрюваний чи заставодавець коштів у визначеному вище розмірі не внесли.

Відтак, зважаючи на матеріальний стан підозрюваного, встановлені ризики, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для збільшення розміру застави.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000883 від 23 червня 2022 року постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_24 від 17 серпня 2022 року продовжено до трьох місяців, тобто до 24 вересня 2022 року.
Слідчим суддею встановлено, що наведені у клопотанні обставини, зокрема неможливість проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, призначених у межах кримінального провадження № 0000883, перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_5 огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, а у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю слід відмовити. Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_19 є безпідставним, нових обставин, які б вплинули на зміну запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено, належних доказів, що підтверджували б доводи, на які посилається сторона захисту слідчому судді не надано.
Керуючись ст. ст.176178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
клопотання слідчого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000883 від 23 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю відмовити.

Продовжити ОСОБА_17 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 вересня 2022 року включно.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 24 вересня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти наслідчого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 ,

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено 22 серпня 2022 року о 13 год. 45 хв.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1