Справа № 168/303/20 Провадження №11-кп/802/81/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_9 на вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 28 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і житель АДРЕСА_1 , не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючий на посаді старшого стрільця з охорони вантажів та об`єктів станції «Ковель» Львівський загін воєнізованої охорони Регіональної філії Львівської залізниці, не судимий в порядку ст. 89 КК України, засуджений:

- за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_10 10 220 (десять тисяч двісті двадцять) грн. 69 коп. майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 23696 (двадцять три тисячі шістсот дев`яносто шість) грн. 22 коп. майнової шкоди, 40 000 (сорок тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, та понесені потерпілою процесуальні витрати в розмірі 3800 грн.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_11 33560 (тридцять три тисячі п`ятсот шістдесят) грн. 49 коп. майнової шкоди, та 329 (триста двадцять дев`ять) грн. 89 коп. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 135670 (сто тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят) грн. 11 коп. на відшкодування моральної шкоди та понесені потерпілим процесуальні витрати в розмірі 6650 грн.
У решті позову ОСОБА_11 відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_12 4081 (чотири тисячі вісімдесят одну) грн. 00 коп. майнової шкоди, та 25038 (двадцять п`ять тисяч тридцять вісім) грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 174962 (сто сімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, та понесені потерпілим процесуальні витрати в розмірі 3650 (три тисячі шістсот п`ятдесят) грн.
У решті позову ОСОБА_12 відмовлено.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_7 , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_13 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. майнової шкоди, та 25038 (двадцять п`ять тисяч тридцять вісім) грн. на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 162962 (сто шістдесят дві тисячі дев`яносто дві) на відшкодування моральної шкоди, та понесені потерпілою процесуальні витрати в розмірі 3650 (три тисячі шістсот п`ятдесят) грн.
У решті позову ОСОБА_13 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати, речові докази та арештоване майно.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 07.09.2019 р. близько 14.50 год., керуючи автомобілем «FIAT DOBLO» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням «Доманово - Ковель Чернівці Тереблече» з смт.Ратне в напрямку м.Ковель, керуючи при в`їзді до населеного пункту с. Буцинь Старовижівського району Волинської області, а саме: 61.0 м до дорожнього знаку 5.45 ПДР (початок населеного пункту с.Буцинь) проявив безпечність та неуважність під час руху, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де продовжив рух в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «MAZDA PREMACY» реєстраційний номер НОМЕР_2 Республіки Польща, під керуванням ОСОБА_11 , внаслідок чого пасажиру автомобіля марки «MAZDA PREMACY» ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у виді: закритого перелому лівої лонної кістки тазу зі зміщенням відламків. Дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого предмета, від удару об облаштування салону автомобіля при ДТП, та за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби; а водію автомобіля «MAZDA PREMACY» ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді, тупої травми черевної порожнини з розривом селезінки та внутрішньо-черевною кровотечею, з приводу чого було проведено оперативне втручання - спленектомія /видалення травмованої селезінки/. Дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого твердого предмета, від удару об облаштування салоні автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, та за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. А пасажир автомобіля марки «MAZDA PREMACY» ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження - субарахноїдальний крововилив на конвекситальних поверхнях обох півкуль та півкулях мозочка, крововилив під апоневроз, забій легень із розривами коренів, гемоторакс, крововиливи в середостіння, злами ребер із пошкодженням парієтальної плеври зліва, поперечний злам грудини, через капсулярні розриви печінки, селезінки, крововиливи в корінь брижі, паранефрій зліва, гемоперіонеум, численні садна та синці всього тіла. Комплекс даних тілесних ушкоджень виник внаслідок різкого струсу тіла та контактів потерпілої із тупими твердими предметами, якими були виступаючі всередину деталі салону автомобіля. Дані тілесні ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення і в даному випадку викликали смерть потерпілої. Причиною смерті ОСОБА_14 , є поєднана тупа травма тіла, що супроводжувалась численними забоями та розривами внутрішніх органів, із зламами кісток скелету.
У причинному зв`язку з виникненням даної ДТП і наслідками, що настали, є грубе порушення ОСОБА_7 ПДР, а саме: п.2.3 б), 2.3 д), п.10.1, п. 11.3, п.12.1, п. 13.3, згідно з якими для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди, або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
В поданій апеляційній скарзі представник потерпілих - адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини та юридичну кваліфікацію злочину, вказує, що вирок оскаржується у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, так як призначене покарання є невиправдано м`яке, а також в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 до обвинуваченого. Просить вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 28.05.2021 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та вирішення цивільних позовів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого змінити. Виключити з мотивувальної частини вироку всі пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданих збитків. Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у розмірі 6 (шість) років позбавлення волі. Цивільні позови ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 до ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 622962 (шістсот двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. звиключенням суми, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 моральнушкоду в розмірі 610962 (шістсот десять тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 3657662 (три мільйонишістсот п`ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 36 коп. В іншій частині вирок залишити без змін.
В поданій апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеності його вини, вважає вирок незаконним в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання за своєю суворістю тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Просить вирок змінити. Міру покарання залишити попередню та на підставі ст..75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу захисника підтримали, проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілих заперечили, представника потерпілих, який свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечив, прокурора, який проти задоволення апеляційних скарг заперечив, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтверджуються зібраними в провадженні доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Ці вимоги закону при призначенні ОСОБА_7 покарання судом дотримані, враховані обставини, на які зроблено посилання в апеляційних скаргах представника потерпілих та захисника.
Зокрема, враховано, що вчинено злочин, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких, наслідки вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_7 , який свою вину визнав повністю, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є не судимим, на обліках в психіатра та в нарколога не перебуває, думку потерпілих, які мають претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, а також тяжкі невідворотні наслідки вчиненого злочину, а саме: смерть людини, отримання тілесних ушкоджень ще двома потерпілими, а тому суд першої інстанції підставно прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства та призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України із позбавленням права керування транспортними засобами.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування шкоди.
Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачав.
Висновок суду щодо призначеного ОСОБА_7 покарання належним чином у вироку вмотивований і підстав сумніватися у його правильності у колегії суддів не виникає.
Покарання ОСОБА_7 призначено в межах санкцій ч.2 ст.286 КК України і є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Законних підстав для зміни чи скасування вироку по викладених в апеляційних скаргах доводах захисника та представника потерпілих, тобто застосування щодо ОСОБА_7 покарання не пов`язаного із реальним позбавленням волі чи призначення йому більш суворого покарання, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримуючись вимог ст.ст.50, 65 КК України, обґрунтовано дійшов до висновку про неможливість досягнення мети покарання без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, а призначене покарання у виді позбавлення волі на певний строк із позбавленням права керування транспортними засобами є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів в майбутньому.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пленум Верховного Суду України в п.9 своєї постанови №4 від 31.09.2013 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так колегія суддів вважає, що, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , суд першої інстанції достатньо врахував характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, порушення нормальних життєвих зв`язків.
З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги сімейний та матеріальний стан обвинуваченого, виходячи з принципів розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що вимоги представника потерпілих ОСОБА_9 щодо збільшення розміру суми відшкодування потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, чи могли бути безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, апеляційним судом не встановлено.
Отже, підстав скасування вироку та задоволення апеляційних скарг колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим вирок місцевого суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 405 КПК України, апеляційний суд

Х В А Л И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 28 травня 2021 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без змін. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: