Справа №585/1347/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/120/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

18 травня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми кримінальне провадження № 585/1347/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2020 щодо відмови в зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 просить зарахувати у строк покарання строк його перебування під вартою з 22.01.2019 до 02.05.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки після набрання вироком законної сили він утримувався в СІЗО, до установи відбування покарання прибув 02.05.2019, тому цей строк підлягає зарахуванню за правилами п. «г» ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

28.05.2020 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк покарання строк його тримання під вартою (перебування у слідчому ізоляторі) з 09.07.2016 до 04.05.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2020 у задоволенні вказаного клопотання засудженому було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що положення ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ №838-VIII від 26.11.2015) не можуть бути застосовані до ОСОБА_8 , оскільки період часу з 09.07.2016 до 22.01.2019 вже зарахований засудженому судовим рішенням, яке набрало законної сили, а період його перебування в СІЗО з 23.01.2019 до 04.05.2019 не є попереднім ув`язненням в розумінні положень ЗУ «Про попереднє ув`язнення».

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо її задоволення та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_8 часу його попереднього ув`язнення з 09.07.2016 до 22.01.2019 включно, а також перебування в слідчому ізоляторі з 23.01.2019 до 04.05.2019 на підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

24.12.2015 набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК, викладена ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 за № 838-VІІІ.

Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

ОСОБА_8 засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2018 за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді десяти років позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_8 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.07.2016 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22.01.2019 зазначений вирок Слов`янського міськрайонного суду від 08.11.2018 відносно ОСОБА_8 залишено без змін та зараховано йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09.07.2016 до 22.01.2019 включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015 за № 838-VІІІ).

Згідно розпорядження про виконання вироку, вирок Слов`янського міськрайонного суду від 08.11.2018 відносно ОСОБА_8 набрав законної сили 22.01.2019 і звернутий до виконання.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 09.07.2016 до 22.01.2019 включно вже зарахований у строк відбування покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Що ж стосується доводів апеляційної засудженого про необхідність зарахування строку його перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили до 02.05.2019 (прибуття до Роменської ВК № 56 для відбування покарання), то вони задоволенню не підлягають, оскільки цей період не є попереднім ув`язненням в розумінні положень ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» і відповідно не може бути зарахований за правилами п. «г» ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015).

Таким чином, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.11.2020 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4