ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20615/22

Провадження № 11-сс/4820/500/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2022 року у кримінальному провадженні №0000048 від 04 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Хмельницький) ТУ ДБР у м. Хмельницькому перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 04.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 травня 2022 року ОСОБА_6 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України, після чого відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Цього ж дня, у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №120 від 18 травня 2022 року старший солдат ОСОБА_6 , розвідник-радіотелефоніст розвідувального відділення відділення бойового управління штабу військової частини НОМЕР_2 , зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та поставлений на всі види забезпечення та вважається таким, що посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків військової служби.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17 травня 2022 року, який затверджений Законом України №2263-1Х від 22 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 573/2022 від 12 серпня 2022 року, який затверджений Законом України № 2500-1Х від 15 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалось, відтак в Україні з 24 лютого 2022 року діє воєнний стан.

Разом із тим старший солдат ОСОБА_6 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, проходячи військову службу на посаді розвідника-радіотелефоніста розвідувального відділення, відділення бойового управління штабу військової частини НОМЕР_2 (окремого зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 ), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 14 липня 2022 року близько 08.00 години самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває поза межами військової частини, де проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Станом на 29 вересня 2022 року старший солдат ОСОБА_6 до місця дислокації військової частини не повернувся та обов`язків військової служби не виконує.

29.09.2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.09.2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 листопада 2022 року включно. Визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 208 000,00 грн., в разі внесення якої, ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в судовому засіданні встановлювались дані, які характеризують особу ОСОБА_6 , який раніше приймав участь в АТО, проходив військову службу за контрактом та мав відзнаку Президента України за сумлінну службу. Після оголошення мобілізації добровільно з`явився до військового комісаріату та уклав контракт на проходження військової служби. З 14 липня 2022 року перестав з`являтись на військову службу через захворювання матері на тяжку хворобу. ОСОБА_6 було надано дозвіл на проживання поза межами військової частини із необхідністю явки на ранкове шикування. Підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування, перебував за місцем свого проживання та відповідав на телефонні дзвінки слідчого та командира частини, проте належним чином на їх вимоги не реагував. Слідчий суддя не обґрунтував законності затримання підозрюваного. Вважає недоведеними ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу на зазначених в ній вимогах, просили відмовити у клопотанні слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Прокурор не визнав апеляційних вимог, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з судовим матеріалом та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вказує про відсутність доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що перешкоджатимуть належній процесуальній поведінці підозрюваного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Приписами ст.176 ч.7 КПК визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, що також не оскаржується стороною захисту.
Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя з урахуванням діючого законодавства, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, дані про особу підозрюваного, який не працює та не має джерела доходів, оскільки за пред`явленою підозрою 14.07.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 і до його затримання 29.09.2022, на військову службу не повернувся та до виконання обов`язків військової служби не приступав, що вказує на наявність ризику продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, дані про особу підозрюваного, який в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, яка є хворою, нагороджений відзнакою Президента України за участь в антитерористичній організації, має посвідчення учасника бойових дій, відповідно до службової характеристики, ОСОБА_6 за час нетривалого проходження військової служби зарекомендував себе з негативної сторони, посадові обов`язки виконує на недостатньому рівні, морально не стійкий, почуття відповідальності за доручену справу розвинуто незадовільно, а тому зважаючи на встановлені обставини, також обставини, передбачені ст. 178 КК України та покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим.
Крім того, надаючи оцінку наведеному ризику слідчий суддя врахував неявку підозрюваного 08.09.2022 на виклик слідчого для участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні.
З урахуванням наведених обставин, вимог ч. 7 ст. 176 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, що винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками слідчого судді.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Згідно частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Таким чином, слідчий суддя, приймаючи рішення про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, так і існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу та зазначених у клопотанні слідчого, які знайшли своє підтвердження як під час розгляду клопотання слідчого, так і в ході апеляційного розгляду.
З огляду на наведене, у колегії суддів є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які визнані слідчим суддею доведеними.
Викладене, в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника про відмову у задоволенні клопотанні слідчого, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження як під час розгляду клопотання слідчого, так і в ході апеляційного розгляду, більш м`який запобіжний захід не може запобігти наявним ризикам, а доводи захисника, що підозрюванийраніше приймав участь в АТО, проходив військову службу за контрактом та мав відзнаку Президента України за сумлінну службу, не зменшують заявлених ризиків щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею визначений розмір застави, в цій частині ухвала слідчого судді не оскаржувалася як стороною захисту, так і стороною обвинувачення.
З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, правильним, апеляційні вимоги захисника не підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.11.2022 року включно стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: