Справа № 619/2307/21
Провадження № 1-кп/535/58/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_4 , яка приймала участь через відео конференц зв`язок «EASYCON» розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000146 від 23.02.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Студєнок, Івнянського району, Білгородської області, громадянина України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:
На розгляді Дергачівського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000146 від 23.02.2021 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно розпорядження Голови Верховного суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року на підставі ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Дергачівського районного суду Харківської області на Котелевський районний суд Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб.

Обвинувачена ОСОБА_5 утримується у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до суду надано довідку із змісту якої убачається, що у вказаній установі доступ до глобальної мережі інтернет відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, тому проведення засідань з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в режимі відеоконференцій не можливе.

Відповідно до п. 7 роз`яснення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів.

Отже враховуючи, що відсутня можливість проведення судового засідання за участю обвинуваченої ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, суд вважає за необхідним розглядати клопотання у її відсутність.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що у клопотанні не наводяться підстави наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши клопотання прокурора та думку присутніх осіб, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п. п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

Як передбачено ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк запобіжного заходу закінчується 24.05.2022 року.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оскільки судовий розгляд кримінального провадження продовжується, є необхідність у дослідженні обставин по справі, а тому не можливо завершити судовий розгляд з ухваленням судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватою в інкримінованому злочині, а також на дані про особу обвинуваченої, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, не працює, раніше неодноразово судима, має незняту та непогашену судимість та злочин, у вчиненні якого обвинувачується, останньою вчинений у період іспитового строку, встановленого вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 23.05.2019, відсутність міцних соціальних зв`язків, і ці обставини, на думку суду, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо останньої, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_5 , на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331, 376, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів по 30.06.2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Котелевський районний суд Полтавської області, а обвинуваченою в той же строк, з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 15 год. 00 хв. 03.05.2022 року.

Суддя: ОСОБА_1