У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельниково Дніпропетровської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001319.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2022 р. відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14.11.2022 р. з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 208 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_5 має постійне проживає за адресою АДРЕСА_1 , офіційно працює охоронцем в ТОВ «АТБ-Маркет», має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2019 років народження, раніше не судимий та не притягався до кримінальної відповідальності, що в повній мірі забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, а тому суд дійшов помилкових висновків про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім цього, на думку захисника, визначений розмір застави, з урахуванням даних про особу підозрюваного є занадто великим.
Апелянт, вважає, що матеріалами справи не підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, а вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, оскільки доказів збуту наркотичних засобів, орган досудового розслідування не надав.
Захисник звертає увагу й на те, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування від слідства та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 під час затримання добровільно видав працівникам поліції наркотичний засіб та під час обшуку за місцем мешкання, показав місцезнаходження наркотичних засобів, а тяжкість кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.
За наведених обставин, на думку апелянта, до ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, що забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої під час досудового розслідування особи, ОСОБА_5 , діючи з корисливим мотивом для особистого збагачення, з метою подальшого незаконного збуту, отримав, тобто незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, який був заздалегідь розфасований у полімерні згортки («закладки») та в подальшому, з метою подальшого незаконного їх збуту у вигляді розміщення схованок «закладок», незаконно зберігав при собі, до моменту їх вилучення працівниками поліції.
15.09.2022 р. ОСОБА_5 затримано працівниками поліції на вул. Курортна біля будинку № 77 у м. Миколаєві Миколаївської області та під час складання протоколу затримання, особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, з дотриманням правил, передбачених ст. 223 і ст. 236 КПК України, проведений особистий обшук, у ході якого у затриманого ОСОБА_5 виявлено та вилучено 47 згортків з речовиною та 2 полімерних пакетика із zip-lock застібками.
Відповідно до висновку експерта № СЕ19/115-22/7639-НЗПРАП, речовина в одному з вилучених згортків являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабісом, вагою 1,073 г.
16.09.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних речовин з метою збуту.
Слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, може переховуватися від досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Врахувавши, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_5 , допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , висновку експерта № СЕ19/115-22/7639-НЗПРАП та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 .
Доводи захисника про невірну кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_5 , є необґрунтованими, оскільки встановлені, на даний час, органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення, зокрема кількість виявлених у ОСОБА_5 наркотичних засобів та спосіб їх зберігання у фасованому вигляді, у виді полімерних згортків, об`єктивно підтверджують правильність попередньої кваліфікації його дій, саме за ч. 2 ст. 307 КПК України.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування ОСОБА_5 від слідства та суду або вчинення нового кримінального правопорушення, виходячи з даних про особу підозрюваного та обставин можливо вчиненого ним кримінального правопорушення.
За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.

З урахуванням тяжкості і обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не забезпечить на даній початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи з даних про його особу та обставин можливо вчиненого кримінального правопорушення.

Доводи захисника про те, що обвинувачений має постійне місце мешкання, працює та утримує двох малолітніх дітей не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому, як встановлено судом першої інстанції хоча діти і перебувають на утриманні підозрюваного, проте мешкають окремо.

Стосовно визначеного слідчим суддею розміру застави, то за змістом положень ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
В даному випадку, з огляду на дані про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість кримінального правопорушення та встановлені обставини кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано дійшов висновку про визначення застави у максимальному розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, для даного кримінального правопорушення.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу або зменшення розміру застави, апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3