Справа № 401/1309/22;
1-кп/401/248/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2020 року за № 0000037 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровоградського обласного виконавчого комітету від 17.09.1969 № 404 «Про взяття на державний облік нововиявлених пам`яток археології та затвердження охоронних зон навколо них» затверджено перелік об`єктів культурної спадщини, які знаходяться на території Кіровоградської області, в тому числі на території Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Олександрійського району. Одним з таких об`єктів культурної спадщини місцевого значення є курган №39, внесений до державного реєстру, входить до курганної групи №ІІІ та знаходяться на полях, розташованих на території Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Олександрійського районуКіровоградської області, за межами села Подорожнє, на відстані 1,3-2,7 кмв південному напрямку від с. Подорожнє Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області, а саме на земельних ділянкахз кадастровими номерами:02:000:0166 та :02:000:0167, які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та перебувають в оренді в СФГ«ГВІСА»,
Відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органі місцевого самоврядування.
На початку весни 2021 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 тимчасово виконував обов`язки тракториста СФГ «ГВІСА». Під час виконання сільськогосподарських робіт на полях, а саме: на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:000:0166 та :02:000:0167, які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та перебувають в оренді в СФГ«ГВІСА», які розташовані на території Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Олександрійського районуКіровоградської області, за межами села Подорожнє, на відстані 1,3-2,7 кмв південному напрямку від с. Подорожнє Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області, був неодноразово попереджений керівництвом СФГ «ГВІСА`про наявність на земельних ділянках об`єкту культурної спадщини кургану, його межах та про наявність заборони його розорювання під час проведення сільськогосподарських робіт. Всупереч вимог керівництва підприємства, розуміючи про наявність на земельних ділянках об`єкту культурної спадщини, маючи намір швидкого проведення робіт, умисно, використовуючи сільськогосподарську техніку, провів передпосівну підготовку ґрунту під посів сільськогосподарських культур без врахування межі об`єкту культурної спадщини, в результаті чого умисно незаконно розорав по всій поверхні курган №39 курганної групи №ІІІ, який відповідно до рішення Кіровоградського обласного виконкому від 17.09.1969 року № 404 «Про взяття на державний облік нововиявлених пам`яток археології та затвердження охоронних зон навколо них», є пам`яткою археології місцевого значення Олександрійського району. При цьому, західна пола кургану площею 0,0169 га відповідно до Публічної кадастрової карти не належить до вищезазначених земельних ділянок приватної власності та не є у сільськогосподарському використанні.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення Закону України «Про охорону археологічної спадщини» із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 9 вересня 2010 року №2518-VI, від 13 січня 2011 року №2947-VI, від 17 лютого 2011 року №3038-VI, від 16 жовтня 2012 року №5461-VI, під час виконання вищенаведених сільськогосподарських робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами відповідно № :02:000:0166 та № :02:000:0167провів передпосівну підготовку ґрунту під посів сільськогосподарських культур на землях історико-культурного призначення (курган 39 курганної групи № ІІІ), чимпошкодивпам`ятку археології місцевого значення Олександрійського району, а саме курган №39 курганної групи №ІІІ, охоронний номер №855/2, який згідно паспорту, є об`єктом культурної спадщини курганної групи № ІІІ археологічного комплексу місцевого значення, взяті на облік відповідно до рішення Кіровоградського обласного виконкому від 14.07.1988 року № 227 «Про взяття на державний облік нововиявлених пам`яток археології та затвердження охоронних зон навколо них», постанови Ради Міністрів СРСР від 16.09.1982 року № 865 «Про затвердження положення про охорону та використання пам`ятників історії та культури» зі змінами та доповненнями РМ СРСР від 29.12.1989 № 1172.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 повністю пошкоджено верхню частину кургану № 39 курганної групи № ІІІ, тобто заподіяно зазначеному кургану, таких пошкоджень, за яких він не втратив своїх основних властивостей, але дещо знижується його історична, культурна чи наукова цінність, і він вимагає певної реставрації. .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 298 КК України, а саме як умисне незаконне пошкодження об`єкту культурної спадщини.
6 липня 2022 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості за змістом якої ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 298 КК України. Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 ,а саме за ч. 2 ст. 298 КК України у виді обмеження волі на строк один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
У відповідності до вимог ст.75 КК України передбачено звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши строк визначений судом та відповідно до вимог ст.76 КК України покрасти на нього зобов`язання, визначені судом.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Угодою також передбачено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 389-1 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 та 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, правову кваліфікацію злочину органом досудового розслідування визначено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Представник потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , подав заяву, з якої вбачається, що він обізнаний з умовами угоди, просить засідання у якому буде розглядатись питання щодо затвердження вказаної угоди провести без його участі, заперечень та зауважень щодо змісту угоди не має. (а.с.12)

Узгоджена сторонами міра покарання за ч. 2 ст. 298 КК України у виді обмеження волі на строк один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, передбачена санкцією ч. 2 ст. 298 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом не встановлено.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 6 липня 2022 року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Матеріальної шкоди злочином не завдано. Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 394, 472 - 476 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 6 липня 2022 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, пов`язані з призначенням зазначеного покарання, а саме повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду в порядку визначеному ст.394 КПК України.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1