Провадження 1-в/193/144/22
У Х В А Л А
іменем України

29 серпня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)
засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:
10.05.2022 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Софіївська ВК (№ 45)», згідно якого останній просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, зокрема на обмеження волі.
Засуджений під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив замінити йому покарання більш м`яким ніж позбавлення волі.
Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обмеження волі не застосовується до осіб, що мають першу та другу групу інвалідності, а засуджений є інвалідом 2 ї групи у зв`язку з чим вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 20.02.2020 за ст. 297 ч. 1, 3, ст. 70 ч. 1, ст. 71 КК України до 4 років і 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку: 20.02.2020. Кінець строку: 20.03.2024.
За змістом ст. 82 КК України, умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті; наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року (надалі Постанови ПВСУ № 2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація-свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 17 Постанови ПВСУ № 2 передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно ч. 2 ст. 50 КВК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його поведінка і ставлення до праці.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці, добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш мякого покарання.
Суд звертає увагу, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого відповідно до ст. 9 КВК України.
Згідно матеріалів клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 відбуває призначене покарання з 24.02.2020. Спершу утримувався у ДУ "Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)", де стягнень та заохочень не мав.
В подальшому з 22.06.2020 міру кримінального покарання відбував в Біленьківській виправній колонії (№ 99), де характеризувався позитивно, порушення вимог режиму не допускав. Мав одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
3 13.02.2022 став відбувати покарання в ДУ "Софіївській виправній колонії (№45)", де характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 інвалід 3 групи з дитинства, яка призначена йому безстроково. Засудженому протипоказана тяжка фізична праця та тривала хода, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК № 031846 від 09.04.2004.
З огляду на такий стан здоров`я засудженого, останній, як видно з його характеристики, до роботи на виробництві установи не залучається. Роботи з самообслуговуванню та благоустрою місць позбавлення волі виконує посередньо згідно черги, до їх виконання ставиться задовільно.Заходи виховного характеру відвідує регулярно, реагує на них не завжди правильно. Залучений до участі в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Знайте свої права та обов`язки».
У стосунках з представниками адміністрації колонії ввічливий, тактовний.Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки, передачі.За вироком суду позову не має.
З огляду на викладене, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, має за весь період відбування покарання лише одне заохочення, посередньо характеризується за місцем відбуття покарння.
Засуджений під час розгляду відповідного клопотання просив замінити йому призначене покарання більш м`яким - на обмеження волі.
Проте, як видно зі змісту положень ч. 1 ст. 60 КВК України, засуджені до обмеження волі обов`язково залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.
Коли ж мова йде про заміну більш тяжкого покарання у виді позбавлення волі менш тяким у виді обмеження волі, то не в останню чергу суд враховує, власне, ставлення засудженого до праці.
Між тим, як видно з характеритстики засудженого, останній до праці не стаиться сумлінно, виконує доручену робу задовільно, посередньо. Ініціативи у пошуках роботи, яка б відповідала стану його здоров`ю в умовах установи, не проявляє.
Крім того, засуджений наголосив, що через вади його здоров`я йому взагалі важко працювати через захворювання тазостегнового суглобу, через що, суд дійшов переконання, що з огляду на такий стан здоров`я ОСОБА_5 , відбуття ним покарання у виді обмеження волі буде ще більш утрудненим.
Таким чином, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не досяг мети виправлення, оскільки його поведінка не є зразковою та й до праці він ставиться не сумлінно, крім того має незадовільний стан здоров`я, що, у підсумку, унеможливлює заміну призначеного покарання на більш м`яке, тому у задоволенні відповідного клопотання ОСОБА_5 належитть відмовити.
Керуючись ст. 82 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, його захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1