Справа № 761/7686/17
Провадження №1-кп/761/639/2022
В И Р О К

іменем України

16 вересня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_4.

при секретарі ОСОБА_5.

прокурора ОСОБА_6.,

захисника ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000405 від 14.12.2015 року, про обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 12 травня 1999 року Ворошиловським РВ УМВС України в м. Донецьк), раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст. 109 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 29.11.2015, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням представниками т.зв. «Міністерства державної безпеки ДНР» (далі - «МГБ ДНР»), маючи умисел на створення та розповсюдження відеоматеріалу із закликами до насильницької зміни, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог Конституції України (ст. ст. 72, 73, 132, 133), прийняв безпосередню участь у зйомці відеоролику на фоні символіки т.зв. «МГБ ДНР» з назвою «Брифинг генерал-майора СБУ перешедшего на сторону ДНР», який починається словами «Добрый день уважаемые товарищи, мои бывшие коллеги, нынешнее друзья и товарищи. Я длительное время в органах государственной безопасности…» та закінчується «…эта власть не заслуживает уважения, с ней надо бороться, ее надо свергать. Ее надо менять на власть избранную самим же народом. Избранную законным путем. Народ наш мудрый, он должен сделать свой вывод и каждый сейчас из сотрудников должен тоже сделать свой выбор с кем ты с народом или с преступной властью», який у той же день був розповсюджений у мережі Інтернет вказаними невстановленими представниками «МГБ ДНР».

Таким чином, за викладених вище обставин, громадянин України ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, розповсюдив з використанням засобів масової інформації матеріали із закликами до насильницької зміни, повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.01.2022 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000405 від 14.12.2015 року щодо обвинувачення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст. 109 КК України. Оскільки судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), останній показань суду не надавав, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду також не подавав.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_1 до суду, а саме: розміщення оголошень на сайті Шевченківського районного суду м. Києва про дату та час судових засідань, повістки про виклик ОСОБА_1 , оголошення у газеті «Урядовий кур`єр», рух спеціального судового провадження свідчить про те, що ОСОБА_1 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати захисника; в) бути засудженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безоплатно. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_1 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останнього.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права постати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд розцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_1 як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті судом встановлено наступне.

14.12.2015 року внесено відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 109 КК України, згідно якого 29.11.2015 року ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими представниками т.зв. «МГБ ДНР» з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні, розповсюдив з використанням засобів масової інформації матеріали із закликами до насильницької зміни, повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади в Україні.

Суд, провівши розгляд в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, дослідивши докази сторони обвинувачення, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 109 КК України, за встановлених судом обставин, яка підтверджується сукупністю зібраних доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні, а саме:

- заявою народного депутата України ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення №440/575 від 04.12.2015 року, повідомлення слідчого ГСУ СБ країни ОСОБА_8. від 14.12.2015 року про початок досудового розслідування кримінального провадження №0000405 від 14.12.2015 року за фактом оприлюднення 29.11.2015 року в мережі Інтернет відео звернення колишнього начальника УСБ України в Луганській області генерал-майора ОСОБА_1 , який з використанням ЗМІ публічно закликав до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади в України;

- повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28.12.2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 28, ч.3 ст. 109 КК України з додатком пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_1 ,

- постановою слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_8. про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_1 від 29.12.2016 року;

- ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2017 року про дозвіл на затримання ОСОБА_1 , з метою його приводу до Шевченківського районного суду м. Києва для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування ту кримінальному провадженні №0000405 від 14.12.2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_1 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 109 КК України;

- протоколом огляду електронних сторінок від 29.02.2016 року на виконання доручення слідчого ГСУ СБ України проведено огляд виявлених у ході моніторингу відкритих ресурсів мережі Інтернет матеріалів опублікованих щодо колишнього начальника УСБУ в Луганській області ОСОБА_1 . Огляд виявлених електронних сторінок проведений у службовому приміщенні № 322 за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 4;

- листи департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки №2 від 07.10.2016 року, №22122 від 26.12.2016 року, №22251 від 28.12.2016 року, №1036 від 25.01.2017 року, №1261 від 02.02.2017 року, щодо виконання доручення з проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000405 від 14.12.2015 року;

- відповіддю з управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 28.12.2015 року щодо проходження ОСОБА_1 військової служби в органах державної безпеки з 05.09.1975 по 04.02.2006 року та 23.03.2010 по 22.04.2014 року;

- особовою справою ОСОБА_1 , з якої вбачається, що останній уклав контракт про проходження військової служби у Службі безпеки України ОСОБА_1 з додатками анкета ОСОБА_1 , автобіографія ОСОБА_1 , атестація за період з березня 2010 року до квітня 2013 року, указ Президента України про призначення ОСОБА_1 начальником Управління Служби безпеки України в Луганській області від 23.03.2010 року, указ Президента України про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління Служби безпеки України в Луганській області від 10.03.2014 року, декларація про доходи за 2012 рік, додаток СД-Р диск до протоколу огляду особової справи ОСОБА_1 від 01.03.2016 року;

- протоколом огляду Інтернет-сайтів від 15.12.2015 року з брифінгом генерал-майора СБУ ОСОБА_1 ;

- висновок семантико-текстульної експертизи писемного мовлення №906-16-32 від 15.08.2016 року, згідно якої публічні заклики ОСОБА_1 спрямовані на спонукання до проведення активних дій проти існуючого державного ладу, що загалом може сприяти можливості насильницької зміни чи повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні;

- висновок портретної експертизи №95/1 від 29.07.2016 року, згідно якої зображення у відео файлі «Брифинг генерал-майора СБУ перешедшего на строну ДНР» придатне для ідентифікаційного портретного дослідження за ознаками, вказаними в дослідницькій частині висновку. У відеофайлі «Брифинг генерал-майора СБУ перешедшего на строну ДНР» та на фотокартці, що надана на дослідження в якості порівняльного матеріалу зображення ОСОБА_1 зображена одна і та ж особа;

- повідомлення про завершення досудового розслідування та право на доступ до матеріалів розслідування від 21.02.2017 року;

- протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 02.03.2017 року, з яким ознайомлено захисника ОСОБА_7. з описом документів, що знаходяться у кримінальному провадженні №0000405;

- повідомлення про завершення досудового розслідування та право на доступ до матеріалів розслідування від 29.10.2018 року;

- протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 08.11.2018 року, з яким ознайомлено захисника ОСОБА_7. з описом документів, що знаходяться у кримінальному провадженні №0000405.

Також судом досліджені документи, які підтверджують про належність обвинуваченому ОСОБА_1 майна, а саме:

- відповідь з головного сервісного центру МВС щодо інформації про власника автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 ;

- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.09.2016 року;

- відповідь Головного сервісного центру МВС від 09.03.2016 року щодо перебування зареєстрованих транспортних засобів на ОСОБА_1 .

Крім того, судом досліджені матеріали справи, які підтверджують заходи, які були вжиті щодо повідомлення обвинуваченого про вчинення відносно нього процесуальних дій, та забезпечення останнього правами на захист, а саме:

- дані публікації повістки про виклик на 21.02.2017 року, 02.03.2017 року, підозрюваного ОСОБА_1 на веб-сайті Служби безпеки України;

- дані публікації повістки про виклик на 11.01.2017 року, 04.01.2017 року, 17.01.2017 року, підозрюваного ОСОБА_1 на веб-сайті Служби безпеки України;

- газета «Урядовий кур`єр» з оголошеннями про необхідність з`явитися в якості підозрюваного ОСОБА_1 21.02.2017 року, 02.03.2017 року до Служби безпеки України.

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення, а тому кладе в основу вироку.

Суд кваліфікує такі дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 28 ч.3 ст. 109 КК України, а саме громадянин України ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, розповсюдив з використанням засобів масової інформації матеріали із закликами до насильницької зміни, повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади.

Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.3 ст. 109 КК України, за обставин, встановлених судом.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Суд враховує спосіб життя обвинуваченого ОСОБА_1 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст.12 КК України ч. 3 ст. 109 КК України як нетяжкого злочину. Враховуючи наведені обставини, суд призначає покарання в межах встановленої в санкції ч.3 ст. 109КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Санкцією ч. 3 ст. 109 КК України передбачено конфіскацію майна або без такої.

Вимогами ч. 2 ст. 59 КК України передбачено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, того, що сторона обвинувачення наполягає на застосуванні конфіскації майна, суд вважає, що покарання у виді позбавленні волі з конфіскацією майна буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_1 нових злочинів та відповідатиме вимогам ст.65 КК України, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави. Цивільний позов не заявлений.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.349, 369-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 3 ст. 109 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з конфіскацією усього особистого майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази не заявлялись.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення судово-лінгвістичної експертизи, у розмірі 4898,80 грн., за проведення судово-портретної експертизи у розмірі 3518,72 грн. на загальну суму 8417,52 грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_4