Справа № 606/1580/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000101, внесеного 04.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, має на утриманні 1 малолітню дитину, в силу ст.89 КК раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту 16.10.2019 постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області у справі №606/2635/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт.

З 07.11.2019 ОСОБА_3 перебував на обліку у Теребовлянському РС філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області. 07.11.2019 ОСОБА_3 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, попереджено, що у разі ухилення від їх відбування він може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП, а в разі злісного ухилення від відбування адміністративного стягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-2 КК України, та направлено для відбування адміністративного стягнення в Струсівську сільську раду Теребовлянського району Тернопільської області.

Проте, до виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт ОСОБА_3 не приступив, а тому постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22.10. 2020 у справі №606/2146/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП (ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт) та накладено адміністративне стягнення 5 (п`ять) діб адміністративного арешту.

Після відбуття адміністративного арешту в період з січня по травень 2021 року на виклики уповноваженої посадової особи Теребовлянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області не з`являвся.

17.05.2021 ОСОБА_3 вручено направлення для відбування суспільно корисних робіт в КП Микулинецької селищної ради «Комунпобутсервіс».

В цей час у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на продовження ухилення від суспільно корисних робіт особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 183-2 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 183-2 КУпАП, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку відпрацювати необхідну кількість годин суспільно корисних робіт, визначених постановою суду, не прибув до місця виконання суспільно корисних робіт - КП Микулинецької селищної ради «Комунпобутсервіс» протягом 2 днів з дати визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин (19.05.2021), чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

08.06.2021 ОСОБА_3 з`явився до місця виконання суспільно корисних робіт - КП Микулинецької селищної ради «Комунпобутсервіс». Наказами підприємства ОСОБА_3 направлено для відбування суспільно корисних робіт у с.Варваринці Микулинецької ТГ, встановлено вид суспільно корисних робіт, ознайомлено з правилами техніки безпеки на робочому місці та складено графік виходу на роботи, згідно якого ОСОБА_3 повинен відпрацювати 120 годин суспільно корисних робіт з 09.06.2021 по 02.07.2021.

09.06.2021 ОСОБА_3 приступив до виконання суспільно корисних робіт та в період з 09.06.2021 по 11.06.2021 відпрацював 23 год. суспільно корисних робіт, встановлених постановою суду згідно графіку.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , будучи особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 183-2 КУпАП, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку відпрацювати необхідну кількість годин суспільно корисних робіт, визначених постановою суду, в період з 14.06.2021 по 02.07.2021 на суспільно корисні роботи, згідно встановленого графіку виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, а саме 14.06.2021, 15.06.2021, 16.06.2021, 17.06.2021, 18.06.2021, 22.06.2021, 23.06.2021, 24.06.2021, 25.06.2021, 29.06.2021, 30.06.2021, 01.07.2021 та 02.07.2021, не вийшов, жодної години не відпрацював, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у неприбутті до місця виконання суспільно корисних робіт (КП Микулинецької селищної ради «Комунпобутсервіс») протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженої посадової особи Теребовлянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області без поважних причин, та не виході на суспільно корисні роботи, вид яких визначено КП Микулинецької селищної ради «Комунпобутсервіс» більше 2 разів протягом місяця без поважних причин, ОСОБА_3 злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-2 КК України, а саме: злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. У скоєному розкаявся, жодних фактичних обставин справи не оспорював. Зазначив, що не виходив на відпрацювання суспільно корисних робіт через зловживання ним алкоголем. Вказав, що має намір пройти лікування від алкоголізму.

ОСОБА_3 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальних актах, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, що виразились у злісному ухиленні від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст.389-2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно статті 12 КК України є нетяжким.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття та повне визнання своєї вини.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий в силу ст.89 КК України не судимий, добре характеризується за місцем свого проживання, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога із діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, негативне відношення обвинуваченого до вчиненого.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахуванням позиції прокурора, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.5 ч.3 ст.76 КК України, лікування від алкоголізму може бути застосоване судом у порядку покладення обов`язку на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Таке лікування не вважається примусовим, оскільки обов`язок його пройти покладається безпосередньо на засуджену особу, а не на орган охорони здоров`я.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.389-2 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч.1, п.5 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1