Провадження № 1-кп/554/1247/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002446 від 04.08.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2022 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , в період дії в Україні воєнного стану, перебуваючи біля 8 під`їзду, що по АДРЕСА_3 , зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , якого запросив до себе додому. Надалі, перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , цього ж дня близько 22 год 00 хв, він побачив як ОСОБА_5 заснув на дивані та умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном таємно заволодів належними тому грошовими коштами в розмірі 4500, 00 грн та мобільним телефоном ТМ «Lenovo» модель А6020а46, вартістю 1299,00 грн разом з сім картою та картою пам`яті, які матеріальної цінності для потерпілого не мали.

Після вчиненого ОСОБА_4 сховав у своїй квартирі мобільний телефон та гроші, чим заволодів ними та надалі розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 5799, 00 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, надав до суду заяву про небажання брати участь в судових засіданнях, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено тяжке кримінальне правопорушення, він не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працевлаштований, на обліку в лікарів - нарколога, - невролога, - психіатра не перебуває.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи обвинуваченого, його майновий стан, поведінку як під час скоєння злочинів, так і після, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нею нових злочинів.

Однак, зважаючи на обставини справи, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позитивну характеристику з місця проживання, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні, заходи кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази повернути потерпілому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1