Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3627/21
Провадження № 1-в/553/16/2022
У Х В А Л А
Іменем України

16.03.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт в інтересах засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 08.04.2014 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, -

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2021 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, посилаючись на те, що ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 08.04.2014 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання, зарекомендував себе з позитивного боку, стягнень не мав. Станом на 14.12.2021 року відбута частина строку покарання становить 8 років 05 місяців 29 днів. Засуджений має можливість та бажання працювати, ФОП ОСОБА_8 гарантує його офіційне працевлаштування на посаду розпорядника поховань з умовою перерахування у дохід держави призначеного судом відсотку заробітної плати.

Просить замінити невідбуту частину покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на більш м`яке у виді виправних робіт за місцем роботи.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_7 на інше більш м`яке покарання у виді виправних робіт.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

Засуджений ОСОБА_7 та представник ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" в судове засідання не з`явились, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи без їх участі, засуджений зазначив, що проти задоволення клопотання захисника не заперечує.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вироком Октябрського районного м. Полтави від 08.04.2014 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, та засуджений до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 13.12.2013 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31.03.2016 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання, призначеного вироком суду, строк попереднього ув`язнення з 14.12.2013 року по 12.06.2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.09.2020 року вирок Октябрського районного м. Полтави від 08.04.2014 року відносно ОСОБА_7 приведено у відповідність до Закону України "Про внесення змін до деяких змін законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорії кримінальних проваджень" від 22.11.2018 року, постановлено вважати його засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України залишено без змін у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Засуджений ОСОБА_7 покарання відбуває з 13.12.2013 року, кінець строку покарання установою відбування покарання визначено 15.06.2022 року, за період перебування в ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23" характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 04.07.2014 року ОСОБА_7 міру покарання відбуває в ДУ "Полтавська виправна колонія № 64".
З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" та затвердженої начальником установи 14.01.2022 року, вбачається, що на початку строку відбування покарання за допущення порушення встановлених правил поведінки 25 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 1 раз поміщався до ДІЗО. Під впливом проведених виховних заходів змінив свою поведінку на кращу. Стягнення погашені в установленому законом порядку. На даний час характеризується добре. Адміністрацією установи заохочувався 10 разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. За станом здоров`я працездатний. На виробництві установи на даний час не працює через відсутність робочих місць, але активно долучається до робіт по благоустрою прилеглої території установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених "Правова просвіта", "Фізкультура і спорт", "Підготовка до звільнення", "Професія", отримав спеціальність "Повар-пекар", "Столяр" в Полтавському навчальному центрі (№ 64) при установі. Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшов курси підготовки до звільнення. Відповідно до статті 110, 114, КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, братом та бабусею шляхом телефонних розмов. Отримує від них посилки та передачі. Стосунки доброзичливі. Термін застосування ст. 101 КВК України щодо зміни умов тримання - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме - 14.12.2017 року. Рішенням комісії виправної колонії від 18.12.2017 року в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення. Термін застосування ст. 82 КК України, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям двох третин призначеного строком покарання, а саме - 15.06.2019 року. Рішенням комісії виправної колонії від 18.06.2019 року в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким відмовлено як особі, яка не стала на шлях виправлення. Термін застосування умовно-дострокового звільнення від покарання згідно стати 81 КК України - за відбуттям трьох четвертин призначеного строку покарання, а саме - 16.03.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 01.04.2020 року в застосуванні умовно дострокового звільнення відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення. Рішенням комісії виправної колонії від 16.04.2021 року на підставі статті 81 КК України визначено, що засудженого можливо звільнити умовно-достроково. Ухвалою Ленінського районного суду від 04.06.2021 року в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення. Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

В обґрунтування заяви про заміну невідбутої частини покарання іншим більш м`яким захисник засудженого надав суду ряд документів.

Відповідно до характеристики, складеної та підписаної ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які є сусідами засудженого ОСОБА_7 , що мешкає в АДРЕСА_1 з 1993 року, за місцем проживання він характеризується з позитивного боку. У побуті завжди ввічливий, тактовний, працелюбний, доброзичливий. Конфліктів з сусідами з його сторони ніколи не було. За характером спокійний, врівноважений, розсудливий, завжди прийде на допомогу, відповідальний, привітливий, охайний, слідкує за чистотою на поверсі, не допускає порушення правил поведінки в гуртожитку. До алкогольних напоїв підходить як людина зі здоровим глуздом. Ставлення до наркотичних засобів виключно негативне. ОСОБА_7 в шлюбі не перебував, дітей не має. У випадках, котрі дискредитують людську гідність, ОСОБА_7 не помічений.

Згідно довідки ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" б/н від 14.12.2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" згідно вироку Октябрського районного м. Полтави від 08.04.2014 року. Станом на 14.12.2021 року відбута частина строку покарання становить 8 років 05 місяців 29 днів.

Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_7 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 82 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України підставою для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким може бути те, що засуджений став на шлях виправлення.
Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім`я ОСОБА_7 , наданої медичною частиною № 64 Філії ЦОЗ ДКВС України в Полтавській області, вбачається, що за результатами профілактичних медичних оглядів 2014-2022 років на обліку в медичні частині № 64 не перебуває. За час відбування в установі на стаціонарному лікуванні в медичній частині не перебував. В лікувальних закладах ДКВС не лікувався. На даний час стан здоров`я задовільний. Групи інвалідності немає. Працездатний.

Матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що під час відбування покарання він майже постійно працював на виробництві установи та в господарській обслузі. Відповідно до довідки головного бухгалтера установи, ОСОБА_7 нараховувалася заробітна плата в період жовтень листопад 2014 року, березень 2016 року - лютий 2017 року, червень 2017 року - січень 2018 року, березень 2019 року квітень 2021 року, нараховано кошти в загальному розмірі 39084 грн. 02 коп. На даний час не працевлаштований через відсутність робочих місць.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 та матеріалів його особової справи вбачається, що за період з 13.12.2013 року, тобто більше 8 років, він мав 25 стягнень, які застосовувались до нього: 09.09.2014 року, 04.10.2014 року, 26.12.2014 року, 02.01.2015 року, 20.01.2015 року, 24.01.2015 року, 18.02.2015 року, 28.02.2015 року, 19.03.2015 року, 21.03.2015 року, 07.04.2015 року, 11.04.2015 року, 28.04.2015 року, 29.05.2015 року, 11.08.2015 року, 14.08.2015 року, 16.10.2015 року, 02.02.2016 року, 16.02.2016 року, 21.04.2016 року, 20.03.2017 року, 10.05.2017 року, 19.01.2018 року, 05.09.2018 року, 10.10.2018 року й на час судового розгляду справи погашені та зняті в установленому законом порядку.

За вищевказані порушення до ОСОБА_7 застосовувались стягнення у виді попередження (7 разів), догани (17 разів), поміщення до ДІЗО (1 раз) за порушення, що виражались у відмові відпрацювати чергування згідно графіку, невихід до їдальні, самовільне залишення робочого місця, невиконання команди "Відбій", порушенні режимних вимог, невиконання команди "Підйом", відмові прибирати спальне приміщення згідно графіку, порушенні форменого одягу, відмові прибирати локальну дільницю згідно графіку, занавішуванні спального місця, перешкоджанні проведенню особистого обшуку.

З жовтня 2018 року, тобто за період більше 3 років, до дисциплінарної відповідальності не притягувався жодного разу.

За час відбування покарання засуджений має 9 заохочень у виді подяки які застосовувались до нього в 2017-2020 роках, а саме: 15.08.2017 року, 15.08.2018 року, 15.05.2019 року, 15.08.2019 року, 15.11.2019 року, 14.02.2020 року, 15.05.2020 року, 18.08.2020 року та 16.11.2020 року.

Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_7 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64) 15.06.2019 року, рішенням комісії виправної колонії від 18.06.2019 року в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким відмовлено як особі яка, не стала на шлях виправлення.

Після цього, поведінка засудженого ОСОБА_7 істотно змінилось в бік покращення, він не вчинив жодного дисциплінарного правопорушення, натомість неодноразово заохочувався за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Крім того, надані суду захисником засудженого документи свідчать про існування реальної можливості працевлаштування ОСОБА_7 , що об`єктивно підтверджується гарантійними листами ФОП ОСОБА_8 від 25.11.2021 року та від 15.03.2022 року, який здійснює підприємницьку діяльність з організування поховань і надання суміжних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , про гарантування працевлаштування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді розпорядника поховань з умовою перерахування у дохід держави призначеного судом відсотку заробітної плати, у разі його звільнення з місць позбавлення волі у зв`язку з заміною призначеного покарання на виправні роботи.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про доведеність існування обставин, передбачених ст. 82 КК України, які є підставою для застосування до ОСОБА_7 заміни покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді виправних робіт.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав стверджувати, що засуджений став на шлях виправлення та як особі, що відбула більше 2/3 частини призначеного покарання й не віднесена до кола осіб, визначених в ч. 2 ст. 57 КК України, на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінена на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, а тому вважає, що клопотання адвоката засудженого підлягає задоволенню.

З наявних у справі матеріалів, в тому числі характеристики засудженого ОСОБА_7 , вбачається, що строк покарання у виді позбавлення волі, призначений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 08.04.2014 року, закінчується 15.06.2022 року. Відповідно, невідбута частина покарання станом на час розгляду справи судом складає 03 місяця.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
У ст. 57 КК України визначено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що невідбута частина покарання засудженому ОСОБА_7 може бути замінена покаранням у виді виправних робіт строком 03 місяця, з відрахуванням 20% заробітної плати в дохід держави щомісячно.
На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт - задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_11 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 08.04.2014 року - більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 03 місяця з відрахуванням 20% заробітної плати в дохід держави щомісячно.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1