Справа №297/1230/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою

12 травня 2022 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 13 лютого 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , учня 9 класу ЗОШ №7 м. Берегове, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 13 лютого 2022 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що 12.02.2022, у невстановлений точний час, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, зайшов на територію дворогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де в подальшому, шляхом пошкодження замкового механізму вхідних дверей, проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав мопед марки «Дельта», моделі «XGJ50Q-2A» синього кольору, 2007 року випуску, вартістю 5 388, 11 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2022 близько 20:45 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в Окремому Хуторі, б/н у м. Берегове, куди в той час під`їхав потерпілий ОСОБА_11 на власному автомобілі марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 , в момент коли останній вийшов з автомобіля для відкриття багажного відділення, підійшов до пасажирських дверей з правого боку вказаного транспортного засобу, та нехтуючи присутністю сторонніх осіб, відкрито викрав з салону такого грошові кошти у сумі 1 000 гривень, з якими покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного часу.

В сукупності ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненніОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, існує ризик, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочини, які йому інкримінуються є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону з Угорською Республікою, а діяння, що інкримінуються ОСОБА_6 вчинені ним під час іспитового строку, що в свою чергу збільшує ризик переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки останній з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та потерпілим та схиляти їх до зміни даних слідству показів.

Також, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з вимоги про судимість останнього вбачається, що він притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за тяжкий злочини, а вищевказані кримінальні правопорушення вчинені ним під час іспитового строку.

Також, в провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області перебувають і інші кримінальні провадження за обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним тяжких злочинів проти власності.

Крім того, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, в період дії такого, 26.04.2022 близько 20:45 год. вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

Все вищевказане свідчить про те, що відчувають безкарність за вчинене, підозрюваний ОСОБА_6 на шлях виправлення і перевиховання не стає та продовжує вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, а тому наявні підстави стверджувати, що останній схильний до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що майновий стан ОСОБА_6 є незадовільним, останній не працює, у зв`язку з чим не має постійного джерела доходу. Крім того, попередньо притягувався до кримінальної відповідальності.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

А тому, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб,із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за підстав зазначених в такому та пояснив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі. Підозра про яку повідомлено останньому є обґрунтованою та доведеною в ході досудового слідства зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_12 , може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання.Разом з тим, останнійможе незаконно впливати на потерпілих та свідків кримінальних правопорушень, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.Так, встановлено, що ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за тяжкий злочин, а вищевказані кримінальні правопорушення вчинені ним під час іспитового строку. Крім того, ОСОБА_6 достовірно знаючи про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, в період дії такого, 26.04.2022 близько 20:45 год. вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України. А тому, на думку сторони обвинувачення, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам. Просив клопотання задоволити, застосувати відносно підозрюваногоОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з правом внесенння застави.
Прокурор ОСОБА_9 клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, з підстав зазначених в такому, просив клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 не заперечила проти застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою.
Захисник ОСОБА_5 просив клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити частково, та вважав застосувати відносно його підзахисного менш суворий запобіжний захід, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом відносно підозрюваного.
Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом
Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, 13 лютого 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. 27 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 8).

Постановою прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_13 від 04 травня 2022 року, матеріали досудових розслідувань вищевказаних кримінальних проваджень об`єднані в одне провадження (а.с. 116-117).

29 квітня 2022 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 122-124).

11 травня 2022 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186КК України (а.с. 108-109).

Так, ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення та ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема:протокол огляду місця події від 12.02.2022; протокол допиту потерпілого від 13.02.2022; протокол огляду місця події від 14.02.2022; протокол допиту свідка від 14.02.2022; протокол пред`явлення особи для впізнання від 16.02.2022; протокол пред`явлення речей для впізнання від 15.02.2022; висновком дактилоскопічної експертизи від 21.02.2022 №СЕ-19/107-22/1648-Д; висновком транспортно-товарознавчої експертизи від 04.05.2022 №СЕ-19/107-22/2602-АВ; протоколами огляду місця події від 26.04.2022; протоколом допиту потерпілого від 27.04.2022; протоколами пред`явлення для впізнання від 27.04.2022 та від 29.04.2022; протоколом допиту свідка від 29.04.2022 та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 11.05.2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При вирішенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно п. 5 ч 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).
При вирішенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та тяжкість покарання, що йому загрожує.

Разом з тим, в ході судового розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів,що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, ОСОБА_6 проживає в м. Берегове Закарпатської області, що знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону України з Угорською Республікою.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі,з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено в ході розгляду клопотання, такий підозрюється у вчиненні ним злочинів під час іспитового строку.

Також, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів проти власності, є раніше судимим за майновий злочин, схильний до вчинення злочинів, ніде не працює, а тому, з метою незаконного збагачення останній може прожовжити свою протиправну поведінку та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, як встановлено, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/715/22 від 23 березня 2022 року, відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 21 січня 2022 року, у вигляді домашнього арешту в період часу з 20:00 год. по 08:00 год. щодня, з покладенням на нього відповідних обов`язків, до 23 травня 2022 року (а.с. 100-107).

Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні вчиненні ним злочину, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, що мав місце 26.04.2022 близько 20:45 год., тобто в період дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді нічого домашнього арешту.

Все вищевказане свідчить про те, що відчуваючи безкарність за вчинене, підозрюваний ОСОБА_6 на шлях виправлення і перевиховання не стає та продовжує вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, а тому наявні підстави стверджувати, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на думку слідчого судді, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеним, таким, що підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, як просив захисник, оскільки застосування такого буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, встановленим в ході судового розгляду даного клопототання.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, слідчий суддя вважає визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_6 , застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як просив слідчий, оскільки враховує, що такий є неповнолітнім, ніде не працює, та вважає що застава у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, покладених на нього обов`язків.
При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 13 лютого 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України,- задоволити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з моменту взяття його під варту.
Строк дії ухвали закінчується о 13 годині 30 хвилин 10 липня 2022 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні № 0000066;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1