Справа№ 953/5852/22

21.10.2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого директором КП «Аква», одруженого, який має двох повнолітніх дітей, не судимого, який не є депутатом,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, -
У ОСОБА_3 , який перебував на території Харківської області, Куп`янського району, с. Шевченкове, в червні 2022 року (більш точний час не встановлено), виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме на добровільне зайняття посади головного спеціаліста відділу ЖКГ окупаційної адміністрації с. Шевченкове Куп`янського району Харківської області.
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_4 , а також інші невстановлені представники влади РФ, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.
24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.
Так, після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації та фактичної окупації с. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, протягом червня 2022 року (більш точний час не встановлено), у громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
У подальшому, в середині червня поточного року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_3 отримав пропозицію від самопроголошеного керівника окупаційної адміністрації с. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, ОСОБА_5 на зайняття посади головного спеціаліста відділу ЖКГ окупаційної адміністрації с. Шевченкове, на що ОСОБА_3 дав добровільну згоду.
Протягом червня-липня 2022 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_3 перебуваючи на території с. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно займав посаду головного спеціаліста відділу ЖКГ окупаційної адміністрації с. Шевченкове Куп`янського району Харківської області.
Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_3 за погодженням з окупаційною адміністрацією, здійснював заходи, направлені на планування роботи відділу на третій-четвертий квартал 2022 року, складав списки потреб у закупівлі паливно-мастильних матеріалів, складав списки кандидатів на роботу на посади охоронців приміщень структурних підрозділів окупаційної бригади, бригади благоустрою та інших підсобних робітників, приймав участь у нарадах в м. Куп`янськ Харківської області, в яких брали участь представники підрозділів ЖКГ окупаційних адміністрацій населених пунктів.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються , та розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює директором КП «Аква».
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючи покарання обставини, майновий стан обвинуваченого, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, не застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки вчиненим кримінальним правопорушенням не завдано будь якої шкоди державі або іншим фізичним або юридичним особам, що є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років без конфіскації майна.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченомустаттею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1