Справа № 163/88/22
Провадження № 1-кп/162/39/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000310 від 27.09.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у липні 2019 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знайшов біля будинку культури, що розташований у с. Велика Глуша Камінь-Каширського району Волинської області, холодну зброю кастет. Надалі, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, переніс зазначений кастет до будинку за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , де його зберігав. 26.09.2021 року ОСОБА_4 приховав кастет у бокову кишеню дорожньої сумки з метою подальшого перевезення та переміщення через митний кордон України. У цей же день, маючи безпосередньо при собі вказану холодну зброю, тобто здійснюючи її носіння без передбаченого законом дозволу, прослідував від місця свого проживання до автостанції м. Ковеля, де здійснив посадку у рейсовий автобус сполученням «Рівне-Варшава». Надалі ОСОБА_4 з 21 год 00 хв до 00 год 43 хв 27.09.2021 року, транспортуючи у такий спосіб зазначену холодну зброю вказаним транспортним засобом, тобто при собі, перемістив її на територію пункту пропуску «Ягодин» Волинської митниці, який розташований на території с. Старовойтове Ковельського району Волинської області.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_4 27.09.2021 року близько 00 год 43 хв, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного переміщення через митний кордон України холодної зброї, слідуючи як пасажир рейсового автобуса сполученням «Рівне-Варшава» через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці у напрямку виїзду з України, намагався незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, способом, що утруднював виявлення, зброю кастет, який є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання. При цьому, ОСОБА_4 не заявив про переміщення зазначеної холодної зброї прикордонно-митному контролю під час усного опитування, а з метою утруднення її виявлення попередньо приховав у бокову кишеню дорожньої сумки. У ході проведення прикордонно-митного огляду вказана холодна зброя була виявлена посадовими особами прикордонного та митного органів, і згодом вилучена слідчим під час проведення огляду місця події.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.201 КК України як закінчений замах на контрабанду зброї.

Під час досудового розслідування між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , 11.01.2022 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України.

Сторони погодили, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання:

- за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України із застосуванням ч.1,2 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень;

- на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованого злочину визнав повністю. Обвинувачений та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також, кожен зокрема, просили укладену з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких злочинів.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно з ст.12 КК України, за ч.2 ст.263 КК України - є нетяжким, за ч.2 ст.15, ч.1 ст201 КК України - тяжким.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 та ст.476 КПК України відповідно.

Зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням ст. 66 КК України, є встановленим, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, - не встановлено.

З огляду на вказане, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 263, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання:

- за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України із застосуванням ч.1,2 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень;

- на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації типу DVD-R з написом "WF7862R" залишити при матеріалах справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, судові витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/103-21/8217-ХЗ від 30.09.2021 року у кримінальному провадженні в сумі 690 (шістсот дев`яносто) гривень 48 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 472, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.01.2022 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.09.2021 року за №0000310.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 11.01.2022 року покарання:

- за ч.2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;

- за ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України із застосуванням ч.1,2 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень;

- на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1050 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/103-21/8217-ХЗ від 30.09.2021 року в розмірі 690 (шістсот дев`яносто) гривень 48 копійок.

Речовий доказ, а саме металевий кастет, який знаходиться в кімнаті зберігання зброї ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - знищити.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.

Вирок суду першої інстанції якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_6