Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7055/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000905 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, який має інвалідність 2-ї групи з дитинства, працюючого неофіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, установлених судом, кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 10 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не врахував належним чином обставини вчинення злочину, дані які характеризують особу обвинуваченого, який хоча в силу ст.89 КК України раніше не судимий, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину, а саме те, що ОСОБА_8 за скоєний злочин не покаявся, пробачення у родини вбитого ним ОСОБА_10 не попросив та шкоду не відшкодував, а також позицію прокурора та потерпілого, які наполягали на призначенні обвинуваченому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 встановлено обраховувати з 15 червня 2022 року.

Зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 13.08.2019 року до 14.06.2022 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку, залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 19608 грн. 72 коп. процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні ДНДЕКЦ МВС України трьох судових молекулярно-генетичних експертиз.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 12 720 (дванадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 13 серпня 2019 року приблизно о 02 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 . В цей час до будинку ОСОБА_8 прийшов його знайомий ОСОБА_10 та постукав у двері. ОСОБА_8 відчинив двері та вийшов на вулицю, де розпочав розмову з ОСОБА_10 . В ході вказаної розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у спричинення тілесних ушкоджень.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден у лівій виличній ділянці та носа, підшкірних крововиливів в ділянці обличчя, крововиливу на м`яких тканинах голови в лівій скроневій ділянці, травматичного субарахноїдального крововиливу в обидві півкулі головного мозку, підшкірних крововиливів в ділянці грудної клітки, обширного крововиливу в ділянці грудної клітки з переломами ребер зліва з 2-го по 3-тє ребра по білягрудинній лінії, з 2-го по 6-те ребра по середньо-ключичній лінії та 5, 6 ребер по попередньо-підпахвинній лінії з входженням уламків 4 ребер у плевральну порожнину, з пошкодженням лівої легені, які належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 .

Крім того, потерпілому ОСОБА_10 внаслідок дій ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці правого та лівого передпліччя, на лівому ліктьовому суглобі, правого плеча та правого ліктьового суглобу, в ділянці спини, в поперекових ділянках, в ділянці сідниць, які за своїми ознаками належать до легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.

Смерть ОСОБА_10 настала від травми із залученням декількох ділянок тіла, яка супроводжувалась травматичним субарахноїдальним крововиливом в обидві півкулі головного мозку, наявністю крові у шлуночках мозку, множинними переломами ребер з пошкодженням легенів, лівобічним гемотораксам, множинними саднами та підшкірними крововиливами, що визвало травматичний шок.

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду. Клопотання про відкладення розгляду не надавали.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, які були перевірені судом першої інстанції та яким була надана належна оцінка відповідно до ст.94 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнав: з`явлення із зізнанням.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнав: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на час подій проживав зі співмешканкою в с. Іванківці, за місцем проживання характеризувався як особа, за якою не спостерігалося порушень громадського порядку, скарг на поведінку не надходило, має інвалідність 2 групи з дитинства та ряд тяжких захворювань.

Крім того, суд врахував обставини вчинення злочину та його наслідки, поведінку обвинуваченого, факт перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, позицію прокурора та представника потерпілого щодо покарання, які наполягали на покаранні у виді позбавлення волі строком 10 років.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком, наближеним до мінімального, визначеного санкцією ч.1 ст.115 КК України та вважав, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

З наведеними висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неврахування судом даних про особу обвинуваченого, який хоча в силу ст.89 КК України раніше не судимий, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину, а також позицію прокурора та потерпілого, які наполягали на призначенні обвинуваченому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Зазначення апелянтом про те, що ОСОБА_8 за скоєний злочин не покаявся, пробачення у родини вбитого ним ОСОБА_10 не попросив та шкоду не відшкодував, на думку апеляційного суду, не може слугувати безумовною підставою для призначення останньому більш суворого покарання.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він неодноразово просив вибачення у потерпілого.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 9 років, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не можна вважати явно несправедливим.
Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 115 КК України в апеляційній скарзі не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не можна визнати явно несправедливим та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців, а обвинуваченим ОСОБА_8 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: