печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року № 757/55790/19-к у кримінальному провадженні № 0000689 від 26.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року №757/55790/19-к у кримінальному провадженні №0000689 від 26.07.2019 року, а саме: автомобіля FORD 150 днз. НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначає, що в якості підстави для накладення арешту на даний автомобіль слідчий суддя послався на те, що обвинувачений в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , одержавши протиправним шляхом значні суми грошових коштів від зайняття гральним бізнесом на відповідні рахунки у подальшому намагався їх легалізувати, у тому числі шляхом придбання автотранспорту та об`єктів нерухомості, реєструючи їх на своє ім`я так і на вищевказаних осіб. Проте на даний час в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209 КК України минуло більше двох років, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000689 від 26.07.2019 року, в якому було накладено арешт на вказаний автомобіль, закінчився і жодній особі не було повідомлено про підозру.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_7 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про відкладення судового розгляду клопотання у зв`язку із зайнятістю прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000689 від 26.07.2019, за ознаками злочинів, передбачених ч.1, ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/55790/19-к від 25.10.2019 року накладено арешт на автомобіль FORDF 150, з ДНЗ НОМЕР_2 , попередній ДНЗ НОМЕР_3 , який був зареєстрований на громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як ввезений з-за кордону по посвідченню митниці, а в подальшому перереєстрований на ОСОБА_5 , номер шасі НОМЕР_4 , заборонивши власникам та іншим особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись цим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

21.08.2019 року постановою слідчого ГСУ НП України вище вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, а саме: автомобіль FORDF 150, з ДНЗ НОМЕР_2 , попередній ДНЗ НОМЕР_3 , який був зареєстрований на громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як ввезений з-за кордону по посвідченню митниці, а в подальшому перереєстрований на ОСОБА_5 , номер шасі НОМЕР_4 , слідчий суддя виходив з того, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження , при цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею встановлено не було. Відтак арешт накладено з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Так у клопотанні про скасування арешту майна не наведено достатньо доказів того, що потреба в подальшому арешті майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відпала, на противагу чого, як встановлено в ухвалі про накладення арешту на майно, органом досудового розслідування у обґрунтовано такий ступінь втручання в право власності з метою збереження речових доказів.
На підставі викладеного та враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а суб`єктом звернення у клопотанні не наведено об`єктивних підстав, що дали б слідчому судді можливість дійти висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, вважаю, що в задоволенні клопотання cлід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22,26,98,107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року № 757/55790/19-к у кримінальному провадженні № 0000689 від 26.07.2019 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 20 хв. 15.11.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1