Справа №463/3804/22
Провадження №1-кс/463/2571/22
У Х В А Л А
про накладення арешту

26 травня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання
публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 17.05.2022 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням прокурором другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000266 від 17.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Клопотання мотивує тим, що першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 17.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Вказане кримінальне провадження виділене із кримінального провадження № 0000261 від 01.02.2021 та досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000266 від 17.05.2022 доручено Головному слідчому управлінню Державного бюро розслідувань.

Досудовим розслідуванням встановлено, щона території Закарпатської області діяла протиправна схема з ввезення на митну територію країни в режимі імпорту з ухиленням від сплати податків, митних платежів нафтопродуктів, паливно-мастильних матеріалів, які окремими суб`єктами господарювання в інтересах власного збагачення перероблювались, реалізовувались через власні автомобільні заправні станції.

Одним з таких суб`єктів господарювання було ТОВ «Теміртранс-Захід» (), яке згідно наявних у слідства даних входило до сфери впливу проросійського, антиукраїнського політика ОСОБА_5

ТОВ «Теміртранс-Захід» () протягом 2017-2018 років на митну територію України в режимі імпорту в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС ввозився іноземний товар за описом «газовий конденсат природного походження, що представляє собою суміш вуглеводнів - сирий нафтопродукт, добутий природним шляхом зі свердловин в Угорщині, не є штучним продуктом, отриманим змішуванням різних фракцій нафтопродуктів» за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД .

Однак, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту «Мукачево» Закарпатської митниці ДФС згідно з наказом Закарпатської митниці ДФС від 31.10.2017 № 953-о, протягом 2018 року, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщені митного посту «Мукачево» Закарпатської митниці ДФС за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, Берегівська об`їздна, 12, під час здійснення митного оформлення нафтопродуктів по тимчасовим митним деклараціям типу ІМ 40 ДТ, одержувачем яких є ТОВ «Теміртранс-Захід» (), діючи з необережності у вигляді кримінально протиправної недбалості, тобто, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, будучи обізнаним з вимогами законодавства України щодо класифікації товарів внаслідок неналежного виконання ним як службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених зокрема ч. ч. 2, 4 ст. 69 МК України, п. 5 Розділу І,

п. 2, абз. 3 п. 4, п. 6 Розділу ІІІ Порядку № 650, Правила 1, 3 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, п.п. 2.2.3.8., 2.2.5.5., 2.2.5.13., 2.2.5.19., 2.2.5.24., 2.2.5.25., 2.2.15., 2.2.15.1., 2.2.15.2., 2.3.8. Посадової інструкції, через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки при наявності достатніх даних про належність імпортованих нафтопродуктів до товарної позиції 2710 (легкий, середній дистилят), не здійснив належним чином митні формальності з контролю правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД та безпідставно підтвердив правильність визначення декларантом ТОВ «Брок-Тім» у ЕМД ІМ 40 ДТ коду товару згідно з УКТ ЗЕД (газовий конденсат природний).
Ураховуючи викладене, службова недбалість головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту «Мукачево» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_6 , що виразилась у неналежному здійсненні митних формальностей з контролю правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД та безпідставному підтверджені правильності визначення декларантом коду товару згідно з УКТ ЗЕД (газовий конденсат природний), призвела до недоотримання загальним фондом Державного бюджету України за результатами митного оформлення нафтопродуктів за ЕМД ІМ 40 ДТ сум акцизного податку в розмірі 1325640,79 грн. та податку на додану вартість в розмірі 860182,54 грн., що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчиненнязлочину, чим завдано матеріальної шкоди Державному бюджету на загальну суму 2 185 823, 33 грн.
У ході здійснення досудового розслідування з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та враховуючи те, що Офісом Генерального прокурора у рамках кримінального провадження подано цивільний позов до ОСОБА_6 в порядку ст.128 КПК України про відшкодування шкоди, виникла необхідність в арешті на нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_6 , а саме: частка квартири загальною площею 69,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31456345, номер запису 7771 в книзі: 87).

Старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив таке слухати у його та інших учасників відсутності.

Суд погоджується, що з метою забезпечення арешту майна, з врахуванням положень ч.2 ст.172 КПК України, слід здійснити розгляд клопотання без повідомлення власників майна та осіб, у фактичному володінні яких перебуває це майно, оскільки існує ризик того, що дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, здійснюватимуться перешкоди у накладені арешту на нього і майно може бути відчужене чи перереєстроване на інших осіб, що унеможливлять накладення подальшого арешту, а також унеможливить досягнення мети арешту. Заборона у відчуженні обумовлена необхідністю запобігти передачі ОСОБА_7 іншим особам власного майна, з метою ухилитись від стягнення приватної власності в рахунок відшкодування шкоди завданою вчиненим ним правопорушенням.
Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Окрім цього суд погоджується з думкою, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Слідчий суддя дослідив та оцінив наступні матеріали клопотання.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження від № 0000266 від 17.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, виділене із кримінального провадження № 0000261 від 01.02.2021 та досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000266 від 17.05.2022 доручено Головному слідчому управлінню Державного бюро розслідувань.

Як встановлено слідством ОСОБА_6 при митному оформленні нафтопродуктів за безпідставно вказаним кодом товару згідно з УКТ ЗЕД , заявлених в адресу ТОВ «Теміртранс-Захід» (відправник Teletrans Slovakia s.r.o.) згідно із зазначеними тимчасовими митними деклараціями типу ІМ 40 ДТ, у відповідності до ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України, п. 6 Розділу ІІІ Порядку № 650, повинен був здійснити митну формальність перевірка правильності класифікації товарів за наявними документами та відомостями з використанням додатково отриманої інформації та відмовити в митному оформленні вказаних декларацій типу ДТ зі проставлянням відповідних відміток та складання за допомогою АСМО згідно з ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України картки відмови за формою, наведеною в додатку 2 до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, а також з урахуванням положень ч. 4 ст. 69 Митного кодексу України, п. 5 Розділу І, п. п. 6, 14 розділу ІІІ Порядку № 650, п.п. 2.2.15.1. Посадової інструкції прийняти Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД в межах товарної позиції 2710.
У разі потреби, виникнення складного випадку згідно з ч. 5 ст. 69 Митного кодексу України, ОСОБА_6 повинен був у відповідності до
п. 11 розділу ІІІ Порядку № 650, п. 2.2.15. Посадової інструкції скерувати до відділу митних платежів Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Закарпатської митниці ДФС запит на прийняття такого Рішення, з додаванням відповідних документів, а також з наведенням у такому запиті позиції з відповідного питання класифікації товару та пропозиції щодо запропонованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД.
Крім того, за результатами прийняття таких Рішень про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД в межах товарної позиції 2710, ОСОБА_6 , у відповідності до п. 2.2.14. Посадової інструкції повинен був ініціювати перед Управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці ДФС складання протоколу про порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України.
Проте, ОСОБА_6 , несумлінно поставився до своїх службових обов`язків, й у результаті допущення ним службової недбалості під час митного оформлення вказаних нафтопродуктів ТОВ «Теміртранс-Захід» загальним фондом Державного бюджету України недоотримано податків на загальну суму 2 185 823, 33 грн.
Ураховуючи вищевказане, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором 15.04.2022 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_6 наявно право приватної власності на наступний об`єкт нерухомості: частка квартири загальною площею 69,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31456345, номер запису 7771 в книзі: 87).

Враховуючи наведене під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному Офісом Генерального прокурора у рамках кримінального провадження подано цивільний позов до ОСОБА_6 в порядку ст.128 КПК України про відшкодування шкоди.

Відповідно до положень ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя погоджується із доводами про те, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном в цьому випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави у накладені арешту нанерухоме майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а тому клопотання слідзадовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000266 від 17.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, заборонивши відчужувати наступний об`єкт нерухомості: частка квартири загальною площею 69,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31456345, номер запису 7771 в книзі: 87).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1