УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2022 року

м. Київ
справа № 442/2707/15-к
провадження № 51-970ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 січня 2022 року щодо ОСОБА_4 .
Рух справи і зміст судових рішень
За вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2018 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК та виправдано через недоведеність наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 31 січня 2022 року залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а вказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 без змін.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вищезазначені судові рішення щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Мотиви Суду
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає їх незаконність чи необґрунтованість.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,

а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено

в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону, посилаючись на порушення місцевим та апеляційним судами норм матеріального і процесуального права, прокурор у касаційній скарзі не навів обґрунтування незаконності рішень цих судів, як він мав зробити відповідно до статей 412413 КПК, не зазначив, у чому конкретно полягають ці порушення, як вони вплинули на законність, обґрунтованість та справедливість оскаржуваних вироку й ухвали і чому такі порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом згаданих судових рішень з огляду на положення

статей 94, 370, ст. 404 і 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Також прокурор не навів доводів на спростування усіх висновків судів попередніх інстанцій, зокрема: щодо застосування положень ч. 5 ст. 72 КК; вимог ч. 5 ст. 118 КВК щодо оцінки усіх доказів сторони обвинувачення (в тому числі наказу Дрогобицької ВК № 40 № 29 від 5 січня 2015 року «Про розпорядок дня для засуджених установи»), та щодо відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК.
Крім того, прокурор не вказав, яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі, усупереч ст. 419 КПК апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу прокурора без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 31 січня 2022 року щодо ОСОБА_4 і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3