КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "Карготранс Груп" на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2021 задоволено клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код та номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ "Карготранс Груп", із забороною його відчуження, розпорядження та користування ним.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Карготранс Груп", подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що слідчий суддя не прийняв до уваги повідомлення представника власника майна, що на день розгляду вказаного клопотання вже наявна ухвала в іншій справі №757/58744/21-к від 30.11.2021, якою зобов`язано орган досудового розслідування повернути вилучене майно з підстав необґрунтованості його утримання, а також те, що з 2020 року у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а ТОВ "Карготранс Груп" навіть не вказане у ЄРДР як учасник кримінального провадження.

Слідчий суддя не врахував надані представником ТОВ "Карготранс Груп" докази, зокрема положення Розділу 6 Договору перевезення від 29.07.2021 №27/07/2021, укладеного із ДП «Бжільнянський спиртовий завод», зі змісту
____________________________________________________________________________________
Справа №757/64543/21 Слідчий суддя ОСОБА_8 .
Апеляційне провадження № 11-сс/824/652/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1
якого убачається, що відповідальність за збереження вантажу, який було завантажено на території підприємства, несе саме перевізник і у разі втрати чи пошкодження ввіреного майна вся відповідальність по відшкодуванню вартості покладається на товариство.

На переконання апелянта, за таких обставин, у розумінні положень ст. 98 КПК України, вантажний транспортний засіб не є і не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000597, а сам вантаж не отриманий товариством внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується і товарно-транспортними накладними, оформленими у відповідності до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363.
У справі відсутні докази того, що з 17.09.2021 транспортний засіб зберіг на собі будь-які сліди кримінального правопорушення та використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення.
Внаслідок арешту вантажного-спеціалізованого сідлового тягача синього кольору марки RENAULT модель PREMIUM шасі; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; ключів від вантажного-спеціалізованого сідлового тягача синього кольору марки RENAULT модель PREMIUM д.н.з. НОМЕР_1 , які залежать ТОВ «КАРГOTPАНС ГРУП», власник майна обмежений у його вільному використанні, що призвело до зупинення діяльності підприємства, основним видом діяльності якого є саме вантажні перевезення, а також спровокувало позови про відшкодування витрат за господарськими зобов`язаннями у справах №№911/2430/21, 911/1646/21.

Прокурор та захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Карготранс Груп", у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання не подавали.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ "Карготранс Груп", який не заперечував проти апеляційного розгляду у відсутності прокурора та особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності вказаних осіб.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ "Карготранс Груп", який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000597 від 23.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи ДП «БДЖІЛЬНЯНСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД» (), діючи за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи своїм службовим становищем з метою розтрати ввіреного майна, всупереч вимог ст. ст. 1,2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та розділу 2 ст. 3«Інструкції з приймання, зберігання, відпуску, транспортування та обліку спирту етилового» організували за готівковий розрахунок відпуск спирту етилового фізичним особам для транспортування кінцевим споживачам автомобільним транспортом, за наступних обставин.
17.09.2021 працівник ТОВ «КАРГOTPАНС ГРУП», діючи за вказівкою керівника підприємства, прибув на вантажному автомобілі RENAULTPREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «КАРГОТРАНС ГРУП», з напівпричепом - цистерною Е, марки CI54YTON, модель COMMERCIAL S1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , належного ТОВ «ПІЛІГРИМ ЛТД», на територію ДП «БДЖІЛЬНЯНСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД» ().
Після цього службовими особами державного підприємства, всупереч вимог ст. ст. 1,2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і збігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та розділу 2 ст. З «Інструкції з приймання, зберігання, відпуску, транспортування та обліку спирту етилового», здійснено незаконне завантаження вищевказаного автомобіля спиртом етиловим у загальній кількості 10 тис літрів.
У подальшому, ОСОБА_9 , використовуючи вантажний автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , власником якого є TOB «КАРГОТРАНС ГРУП», з напівпричепом, перевантажив викрадений з ДП «БДЖІЛЬНЯНСЬКИЙ СПИРТОВИЙ ЗАВОД» спирт етиловий 48 бочок різної ємності та продав ОСОБА_10 за 411 000 грн.
Згідно даних долученого до клопотання протоколу обшуку, у період з 17.09.2021 по 18.09.2021 за адресою: Вінницька область, м. Гайсин, вул. Механізаторів, 17 проведено невідкладний обшук, під час якого виявлено та вилучено 48 ємності з прозорою рідиною з різким запахом спирту, вантажний автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «КАРГОТРАНС ГРУП», з напівпричепом - цистерною Е, марки CLAYTON, модель COMMERCIALS 1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , належний ТОВ «ПІЛІГРИМ ЛТД».
Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 від 18.09.2021 вилучене у ході обшуку за адресою: Вінницька область, м. Гайсин, вул. Механізаторів, 17 майно, у тому числі автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код та номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000597.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2021 у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України надано дозвіл на обшук об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Вінницька область, м. Гайсин, вул. Механізаторів, 17, з метою вилучення майна, у тому числі автомобіля RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код та номер кузова НОМЕР_2 .

03.12.2021старший групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код та номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ "Карготранс Груп", із забороною його відчуження, розпорядження та користування ним.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2021 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на автомобіль RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код та номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ "Карготранс Груп", із забороною його відчуження, розпорядження та користування ним.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на транспортний засіб RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код та номер кузова НОМЕР_2 , з тих підстав, що він у встановленому законом порядку визнаний речовим доказом у межах кримінального провадження № 0000597, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на транспортний засіб оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане або пошкоджене.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на транспортний засіб, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Посилання апелянта на недоведеність відношення вилученого майна до кримінального провадження та невідповідність ознакам речових доказів, є безпідставними. Встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучений транспортний засіб міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Карготранс Груп» не причетне до кримінального провадження № 0000597, та у даному кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, на даному етапі досудового розслідування не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Доводи апелянта про те, що вантаж у транспортному засобі RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 отриманий на підставі Договору перевезення від 29.07.2021 №27/07/2021, укладеного із ДП «Бжільнянський спиртовий завод», та товарно-транспортних накладних, підлягають встановленню і перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Доводи апеляційних скарг про те, що арешт транспортного засобу призвів до зупинення діяльності ТОВ «Карготранс Груп», не є підставою для скасування ухвали слідчого судді. Матеріали провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "Карготранс Груп" залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2021, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3