Номер провадження: 11-сс/813/906/22
Справа № 947/9075/22 1-кс/947/5592/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області матеріали кримінального провадження №0001094 від 08.11.2021 року за апеляційною скаргою прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді застави, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізмаїл, Одеської області, громадянин України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштовано, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-09.07.2019 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, -

встановив:

Слідчим Управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001094 від 08.11.2021 року відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, за наступних обставин.

У невстановлений час, у невстановленому місці у невстановленої особи виник умисел, направлений на умисне пошкодження майна, яке належить селянському фермерському господарству « ОСОБА_9 », яке розташоване за адресою: вул. Вилинево, 1-а, с. Першотравневе, Ізмаїльського району, Одеської області, головою та власником якого є ОСОБА_9 .
До вчинення даного кримінального правопорушення у якості безпосереднього виконавця невстановлена особа у невстановлений досудовим розслідуванням місцем та час, підшукала серед осіб ромської національності ОСОБА_10 який за грошову винагороду надав згоду на вчинення даного злочину.
В свою чергу ОСОБА_10 залучив до вчинення даного злочину у якості співвиконавця свого знайомого ромської національності ОСОБА_7 , який мав грошову заборгованість перед ОСОБА_10 .
Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та невстановлена під час досудового розслідування особа вступили між собою у злочинну змову, направлену на умисне пошкодження та знищення майна, яке належить ОСОБА_9 та розробили злочинний план.
Узгодивши злочинний план та методи його реалізації, які виразились у першочерговій необхідності підготування та відшукання легкозаймистої паливно-мастильної речовини, необхідної для досягнення мети, після чого діючи у якості виконавців перейшли до реалізації злочинного умислу.
З метою конспірації, унеможливлення ідентифікації особистості та подальшого викриття працівниками правоохоронних органів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 перед безпосереднім вчиненням злочину вдягнули одяг темного кольору, шапки та закрили обличчя хустками.
07.11.2021, приблизно о 23 годині 45 хвилин, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на невстановленому у ході досудового розслідування автомобілі під керуванням останнього прибули в с. Першотравневе, Ізмаїльського району, Одеської області та зупинилися біля огорожі селянського фермерського господарства « ОСОБА_9 », яке розташованого за адресою: АДРЕСА_3 на подвір`ї якого зберігалася сільськогосподарська техніка у тому числі: трактор «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », трактор «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », трактор «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », трактор «Т-150» державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 » та 2 причіпних оприскувачів ППШ-200.
В подальшому, 08.11.2021, приблизно о 00 годині 07 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 перелізли через паркан вказаного господарства, підійшли до вказаної вище сільськогосподарської техніки, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, згідно з розробленим планом відкрили заздалегідь заготовлену пластикову ємність, всередині якої були нафтопродукти облили трактори і причіпні та занесли відкрите джерело вогню, яке під час досудового розслідування не встановлені.
Внаслідок спільних злочинних дій невстановленої особи, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 приблизно о 00 годині 13 хвилин розпочалося горіння нижньої зовнішньої поверхні задньої частини трактору «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » та на зовнішній нижній поверхні задньої частини трактору «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ». Після чого вогонь поширився по горючим матеріалам та деталям трактору «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » в бік трактору «Т-150» державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 » та по горючим матеріалам та деталям трактору «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » в бік трактору «МТЗ» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та в сторону причіпного обладнання.
Впевнившись, що всі заздалегідь сплановані дії, направлені на пошкодження та знищення сільськогосподарської техніки, яка належить селянському фермерському господарству « ОСОБА_9 » виконані, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 приблизно о 00 годині 31 хвилині на невстановленому під час досудового розслідування автомобілі покинули місце скоєння кримінального правопорушення та зникли у невідомому напрямку.
Внаслідок злочинних дій невстановленої особи, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 селянському фермерському господарству « ОСОБА_9 » спричинено матеріальні збитки в особливо великому розмірі, а саме на загальну суму 720 904, 29 грн., що в 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (1 135,00 грн.).
23.06.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України.
24.06.2022 року старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час доби.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України, який є тяжким, а в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які слугують підставами для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 22 год. до 06 год., строком на дав місяці та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Прокурор посилається на не врахування слідчим суддею матеріального стану підозрюваного та визначення непомірного розміру застави, яка останнім не може бути внесена, а тому такий запобіжний захід не можна вважати обґрунтованим. Натомість, на думку прокурор, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в достатній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім на даній стадії досудового розслідування, оскільки підозрюваний в повному обсязі визнає свою вину та співпрацює з органом досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку підозрюваного, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону загалом виконав та врахував їх при постановленні ухвали, однак, дійшовши обґрунтованого висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, не врахував обставини, передбачені ст.178 КПК, які у даному випадку є підставою для скасування оскарженої ухвали.
Так, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя вірно врахував наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри, оскільки долучені до клопотання слідчого докази свідчать про те, що на даній стадії досудового розслідування, ці докази є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Апеляційний суд також погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, які були встановлені під час розгляду клопотання слідчого.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, з огляду на тяжкість можливого покарання, що може йому загрожувати у разі визнання винуватим.
Крім того, апеляційний суд вважає, що таких ризик дійсно існує з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше судимий за ч.2 ст.186 КК України, а на теперішній час відносно нього в суді першої інстанції перебувають три кримінальні провадження за обвинуваченням у вчиненні низки умисних злочинів.
Висновки слідчого судді щодо існування ризиків впливу на свідків, а також можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, також слідчим суддею перевірені і в достатній мірі вмотивовані, та на думку апеляційного суду також є вірними.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно відсутності ризиків передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищення, або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вони не доведені слідчим та прокурором.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді застави у визначеному розмірі, є невмотивованим та необґрунтованим, незважаючи на те, що такий запобіжний захід за своїм видом, в порівнянні із домашнім арештом, є більш м`яким, оскільки не обмежує свободу пересування підозрюваного.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не врахував положень ч.1 ст.178 КПК, а саме майнового стану підозрюваного.
Слідчий суддя, в обґрунтування рішення про відмову в застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, послався на те, що такий запобіжний захід на надасть можливості підозрюваному працювати, та відшкодовувати в подальшому шкоду потерпілому, завдану в результаті вчинення кримінального правопорушення. При цьому, мотивів, якими керувався слідчий суддя стосовно можливості праці підозрюваного лише в нічний час доби, оскаржена ухвала не містить, як і посилань на докази щодо матеріального стану підозрюваного, які досліджувалися слідчим суддею.
Таким чином, зазначені обставини, з урахуванням того, що відповідно до матеріалів долучених до клопотання слідчого підозрюваний офіційно не працевлаштований, а слідчому судді вочевидь не можуть бути відомі реальні доходи підозрюваного, оскільки органом досудового розслідування та прокурором такі відомості до суду не подавалися, не давали слідчому судді підстав для висновку, що матеріальний стан підозрюваного дає можливість внести визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 744300 грн., оскільки така застава дійсно може бути явно непомірною для підозрюваного.
Тобто, з огляду на непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, яка фактично не внесена підозрюваним до дня розгляду апеляційної скарги прокурора, беззаперечно вказувати на те, що такий запобіжний захід є неефективним та таким, що фактично нівелює принципи та цілі його застосування.
Зазначені обставини знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду скарги прокурора, зважаючи на заяви підозрюваного ОСОБА_7 щодо неможливості особистої присутності в суді апеляційної інстанції з огляду на відсутність у нього коштів на проїзд, не кажучи вже про сплату застави, визначеної слідчим суддею.
Більш того, апеляційний суд переконаний у тому, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, проти чого не заперечував і сам підозрюваний у суді апеляційної інстанції, навпаки надасть можливість останньому працювати задля відшкодування матеріальної шкоди, завдану кримінальним правопорушенням.
Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названим вище ризикам, а тому доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.
На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід буде більш ефективним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка на даній стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, з її правом на забезпечення свого існування та відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 , у кримінальному проваджені №0001094 від 08.11.2021 року за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, обрано запобіжний захід у виді застави скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному проваджені №0001094 від 08.11.2021 року, запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 до 06:00 год. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та засобів зв`язку;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, іншими учасниками кримінального провадження визначеними слідчим або прокурором;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 04.08.2022 року та закінчується 23.08.2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали невідкладно надіслати слідчому, прокурору до відома, та начальнику Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4