Провадження № 1-кс/686/6616/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000406 від 26.07.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2022 року прокурор Окружної прокуратури м. Хмельницького звернулася до суду з клопотанням, про накладення арешту на тимчасово вилучені речі: а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 виданого Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року, яке поміщено до сейф-пакету PSP 1112243 з позбавленням права розпорядження та відчуження, без позбавлення права користування, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначила, що 26.07.2022 року близько 06 год. 00 хв. працівниками ДПП УПП в Хмельницькій області по вул. Вінницьке шосе 23 у м. Хмельницький було зупинено автомобіль марки "Ауді" моделі "А4" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_5 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з ознаками підробки

26.07.2022, під час огляду місця події по вул. Вінницьке шосе 23 у м. Хмельницький було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_4 виданого Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року , яке поміщено до сейф-пакету PSP 1112243.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на документ: посвідчення водія НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_4 виданого Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року, яке поміщено до сейф-пакету PSP 1112243, оскільки дане свідоцтво являється предметом вчинення кримінального правопорушення та незастосування арешту може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою призначення судової технічної експертизи документів та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.

У силу ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з рапортом рапорту дізнавача СД ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 під перевірки транспортного засобу по наявних базах даних ІПНП було встановлено, що за номером рами транспортного засобу закріплено інший номерний знак, а саме НОМЕР_4 , зареєстрованого на ОСОБА_7 . Транспортний засіб марки "Ауді" моделі "А4" д.н.з. НОМЕР_2 знятий з обліку та перереєстрований, неодноразово на іншого власника, про що свідчить запит в базі даних ІПНП.
З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи положення ст.98 КПК України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 виданого Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року має ознаки речового доказу стосовно факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, у клопотання прокурора є обґрунтованим.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Прокурор просить накласти арешт на указане майно із встановленням заборон відчуження, розпорядження та користування його власнику.

Слідчий суддя вважає такий спосіб співмірним і таким, що не призведе до надмірного втручання у право особи.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000406 від 26.07.2022 з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_4 Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року.
Виконання ухвали покласти на дізнавача СД ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя