Справа № 496/1395/22
Провадження № 1-кп/496/401/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадженняв залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, а також відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» особам чоловічої статі віком від 18 до 60 років виїзд за межі України обмежено. Будучи обізнаним про правові наслідки прийнятих нормативно-правових актів ОСОБА_2 , маючи на меті безперешкодно покинути територію України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав завідомо підроблений документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на його ім`я, видане 15.06.2018 Малиновським РВК м. Одеси, у якому міститься інформація щодо визнання ОСОБА_2 непридатним до військової служби. Маючи прямий умисел на використання підробленого документа та з метою перетину державного кордону 02.04.2022 року, о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 знаходячись на пункті пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога Одеса - Рені, 59 км, під час проходження прикордонного контролю, з метою безперешкодного перетину державного кордону України, умисно пред`явив працівнику Державної прикордонної служби України для перевірки тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 15.06.2018 Малиновським РВК м. Одеси, в якому міститься інформація щодо визнання його непридатним до військової служби, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 жодною інформацією стосовно ОСОБА_2 не володіє та посвідчення на зазначену особу не видавав, що свідчить про підроблення використаного підозрюваним документа.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, за кваліфікуючими ознаками використання завідомо підробленого документа.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_2 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.

Отже, враховуючи, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідна його письмова заява, яка додана до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, не одружений, має позитивну характеристику, раніше не судимий, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Враховуючи обставини кримінального проступку, особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні судові експертизи не проводилися.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 53, 65, 358 КК України, ст. 100, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , видане 15.06.2018 року Малиновським РВК м. Одеси на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - зберігати в матеріалах справи.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1