Справа №212/901/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000039 від 13.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 30.09.1998 р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 229-1 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого 27.10.2000 р. умовно-достроково на 9 місяців 12 днів;
2) 15.06.2004 р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 190 ч. 2, 187 ч. 2, 187 ч. 3, 69, 70 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 16.09.2009 р. через відбуття покарання;
3) 28.08.2012 р. Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 2 роки;
4) 14.11.2012 р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі із застосуванням 75 КК України строком на 2 роки;
5) 23.07.2013 р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 25.04.2017 р. через відбуття покарання;
6) 17.02.2021 р. Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до арешту строком на 3 місяці, звільненого 20.07.2021 р. через відбуття покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Близько 6-00 год. 17.12.2021 р. ОСОБА_3 , знаходячись за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , де в нього виник єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, реалізуючи який, діючи із корисливого мотиву, впевнившись в тому, що будь-які можливі свідки та очевидці відсутні, та в тому, що його дії косять таємний характер, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, з крісла, попередньо встановленого місця приховування потерпілою ОСОБА_6 свого майна, викрав золоті прикраси, які належать останній, яка є матір`ю ОСОБА_3 , а саме: золотий перстень 585 проби вагою 3,38 гр. та золотий хрестик 585 проби вагою 1,33 гр., з якими він залишив місце вчинення злочину. Реалізовуючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи із корисливого мотиву, 23.12.2021 р. ОСОБА_3 збув до ломбарду ПТ «Климинчук і компанія Ломбард Капітал» золотий перстень 585 проби вагою 3,38 гр., вартість якого становить 3071,85 грн., а також 25.12.2021 р. збув до Ломбарду ПТ «Климинчук і компанія Ломбард Капітал» золотий хрестик 585 проби вагою 1,33 грама, вартість якого становить 1381,48 грн., чим обернув викрадене майно на власну користь, спричинивши своїми умисними злочинними діями потерпілій матеріального збитку на загальну суму 4253,33 грн.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 28 січня 2022 року між обвинуваченим за участі захисника та прокурором зі згоди потерпілої, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони також узгодили покарання ОСОБА_3 .
В судовому засіданні ОСОБА_3 за присутності свого захисника пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, що відноситься до категорії нетяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, а також згодний із погодженим сторонами видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості до нього та наполягає на затвердженні такої угоди судом.
Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисного.
Потерпіла висловила письмово свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вирішення питання про затвердження якої просила провести за її відсутності.
Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного вмотивування.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК, яке є згідно із ст. 12 КК нетяжким злочином.
Суд зауважує, що обвинувачений цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.
Також обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який має незняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість.
Також суд зазначає, що обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття, а такою обставиною, що обтяжує покарання скоєння злочину відносно особи похилого віку.
За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, тобто у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.
Внаслідок наведеного угода про визнання винуватості підлягає затвердженню судом із визнанням ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначенням винному узгодженого сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 185 КК у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.
При цьому вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 червня 2022 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК з іспитовим строком на 1 рік слід виконувати самостійно.
У цьому сенсі суд зазначає, що за п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Однак коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 січня 2022 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 та зі згоди потерпілої ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі відкритого типу.
Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 червня 2022 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання за ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного відбуття.
Речові докази: оптичний диск «СD-R 700 MB 80 min», копії договорів № , , , , про заклад майна до ломбарду ПТ «Климинчук ї компанія Ломбард Капітал», долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити у кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1