ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/374/22 Справа № 706/322/21 Категорія: ч.3 ст.187 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року, яким

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орадівка Христинівського (нині Уманського) району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна вища, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.05.2004 Христинівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 600 гривень;

- 02.11.2004 Катеринопільським районним судом за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 286, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- 21.02.2006 Христинівським районним судом за ч. 1 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та іспитовим строком на 1 рік;

- 16.08.2006 Смілянським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 163, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна;

- 13.03.2012 Христинівським районним судом за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

- 16.12.2014 Жашківським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності з поміщенням його до кримінально виконавчої установи.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 17.06.2021 року, зарахувавши його в строк відбування покарання. Окрім того, зараховано ОСОБА_9 в строк відбування покарання перебування його під вартою із 25 лютого 2021 року до 27 лютого 2021 року включно.

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Христинівка Черкаської області, українця, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності з поміщенням його до кримінально виконавчої установи.

Строк від бування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 25.02.2021 року, зарахувавши його в строк відбування покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_9 , ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін -тримання під вартою.

Стягнуто у рівних частках із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 15 364,20 грн.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди на суму 503 932 грн. з яких у відшкодування матеріальної шкоди 3932 грн. у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 100 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком районного суду ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 24 лютого 2021 року, близько 21 години 30 хвилин в м.Христинівка Уманського району Черкаської області за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зламу метало-пластикового вікна, проникли до житлового будинку АДРЕСА_4 , де із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилося у зв`язуванні рук та ніг клейкою стрічкою, нанесенні ударів в область голови та тулуба, а також з погрозою застосування пістолета, вчинили напад на особу похилого віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, садна в області обличчя справа, крововиливу в області лівого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та забою поперекового відділу хребта, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 787 гривень, мобільним телефоном марки «SIGMA X-style 31 Power Black», вартістю 649 гривень, електрозварювальним апаратом «REON ким», вартістю 2100 гривень, скляним бутлем ємкістю 10 л, вартістю 210 гривень, електричною бритвою марки «Нева-201», вартістю 186 гривень, медаллю «За заслуги» української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) І ступеня, вартістю 1111 гривень, медаллю «За заслуги» української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) ІІ ступеня, вартістю 309,50 гривень, медаллю «За заслуги» української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) ІІІ ступеня, вартістю 234,60 гривень, медаллю «За громадську мужність », вартістю 600 гривень; медаллю «Захиснику вітчизни», вартістю 158,30 гривень, медаллю «Ветеран праці», вартістю 12,60 гривень, медаллю «50 років військово стратегічної операції «Анадир», вартістю 316,60 гривень, медаллю «Воїн інтернаціоналіст І ступеня» (Куба), вартістю 850 гривень, медаллю «Учаснику операції Анадир», в пам`ять 35 річчя «Анадир», вартістю 2000 гривень, медаллю «Ветеран війни», вартістю 21,60 гривень, нагрудним знаком «Переможцю соціалістичного змагання 1975», вартістю 6,60 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9552,80 гривень, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 24 лютого 2021 року близько 21 години 30 хвилин в м.Христинівка Уманського району Черкаської області за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зламу метало-пластикового вікна, проникли до житлового будинку АДРЕСА_4 , де із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилося у зв`язуванні рук та ніг клейкою стрічкою, нанесенні ударів в область голови та тулуба, а також з погрозою застосування пістолета, вчинили напад на особу похилого віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, садна в області обличчя справа, крововиливу в області лівого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та забою поперекового відділу хребта, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 787 гривень, мобільним телефоном марки «SIGMA X-style 31 PowerBlack», вартістю 649 гривень, електрозварювальним апаратом «REON ким», вартістю 2100 гривень, скляним бутлем ємкістю 10л, вартістю 210 гривень, електричною бритвою марки «Нева-201», вартістю 186 гривень, медаллю «За заслуги» української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) І ступеня, вартістю 1111 гривень, медаллю «За заслуги» української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) ІІ ступеня, вартістю 309,50 гривень, медаллю «За заслуги» української Спілки ветеранів Афганістану (воїнів - інтернаціоналістів) ІІІ ступеня, вартістю 234,60 гривень, медаллю «За громадську мужність », вартістю 600 гривень; медаллю «Захиснику вітчизни», вартістю 158,30 гривень, медаллю «Ветеран праці», вартістю 12,60 гривень, медаллю «50 років військово стратегічної операції «Анадир», вартістю 316,60 гривень, медаллю «Воїн інтернаціоналіст І ступеня» (Куба), вартістю 850 гривень, медаллю «Учаснику операції Анадир», в пам`ять 35 річчя «Анадир», вартістю 2000 гривень, медаллю «Ветеран війни», вартістю 21,60 гривень, нагрудним знаком «Переможцю соціалістичного змагання 1975», вартістю 6,60 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9 552,80 гривень, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Христинівського районного суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі зазначає, що вирок районного суду незаконний, необгрунтований та занадто суворий, висновки якого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Висновок суду базувався лише на суперечливих доказах, здобутих з порушенням КПК України. В даному випадку висновок суду про доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 ґрунтується лише на визнанні вини останнього. При цьому звертає увагу, що на ряд порушень процесуальних дій працівниками поліції, а саме проведення обшуку. Обшук був проведений без ухвали суду, що є порушенням ст.233,234 КПК України.

Крім того, при проведенні обшуку та затриманні не було роз`яснено прав обвинуваченим, чим було порушено право на захист, а також на вимогу викликати адвоката, працівниками поліції було відмовлено.

У протоколі обшуку відсутня описова частина, яка повинна містити відомості про послідовність дій, чим порушені вимог ч.3 ст.104 КПК України. Також порушені вимог ст.107 КПК України, а саме в матеріалах кримінального провадження відсутні оригінали відеообшуку та відеоспостереження. Вважає, що відео було змонтоване для того, щоб приховати злочинні діяння працівників поліції при проведенні обшуку.

Також обвинувачений звертає увагу на протокол виданих речей ОСОБА_12 , а саме предмет схожий на пістолет при залученні понятих. При допиті понятих у судовому засіданні було встановлено, що при вилученні предмету схожого на зброю не було додержано норми КПК України. Як зазначили поняті, коли їх запросили для засвідчення вилучення предмету схожого на пістолет, який лежав на столі. Самої передачі або вилучення вони не бачили. Пістолет не було упаковано належним чином до сейф пакету, а був покладений в шухлядку столу. Проте при огляді цього ж предмету 02.03.2021 року старший слідчий ОСОБА_13 засвідчує, що ним був відкритий сейф пакет в якому знаходився пістолет.

Вважає, що всі вищезазначені докази були здобуті з порушенням законів України та КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що він вчинив грабіж, а не розбій.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечила проти доводів апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_14 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Враховуючи ту обставину, що вирок місцевого суду оскаржений лише обвинуваченим ОСОБА_11 , інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, тому колегія суддів вважає недоцільним переглядати вирок до іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_15 , а тому відповідно до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло кваліфіковані вірно.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінальної провадження і дані журналу судового засідання, органом досудового розслідування й судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що докази винуватості ОСОБА_11 були здобуті з порушенням законів України та КПК України, а висновок суду першої інстанції про доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 ґрунтується лише на визнанні вини останнього, є необгрунтваними та безпідставними, які не заслуговують на увагу.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження та відповідно до звукозаписів судових засідань по даному кримінальному провадженню ОСОБА_11 змінював свої покази щодо причетності скоєння інкримінованого кримінального правопорушення та зазначав про причетність до скоєння даного злочину іншою особою. Прокурором в свою чергу було заявлено клопотання щодо перевірки показів обвинувачених відповідно до вимог ст.333 КПК України.

В подальшому обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_15 вину визнали повністю та погодились давати покази. Обвинувачений ОСОБА_11 чітко та послідовно дав покази про обставини нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 і пояснив, 24 лютого 2021 року вони розпивали спиртні напої з ОСОБА_9 і направляючись до будинку потерпілого пропустили його. Потім проникли в будинок шляхом зламу вікна. Зістрибуючи із підвіконня він штовхнув потерпілого ногою, після чого той впав на землю, йому зв`язали руки і обвинувачений ОСОБА_8 залишився біля потерпілого, слідкувати за ним, поки ОСОБА_9 обшукував будинок. Засвідчує, що газова плита була увімкнена до їх приходу. Після того, як покинули будинок, пішли до ОСОБА_12 , де ОСОБА_9 попередив про те, що взуття потрібно викинути, що він і зробив. Наступного ранку прибула поліція і їх затримала. Пред`явлений цивільний позов визнає частково, щодо стягнення моральної шкоди покладається на думку суду.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 , крім особистого визнання вини, підтверджується і показами обвинуваченого ОСОБА_15 , який в суді першої інстанції свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, просив про поблажливість до нього, у вчиненому щиро розкаялася та пояснив суду, що дійсно 24 лютого 2021 року він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_8 , розпиваючи спиртні напої проходили повз будинок потерпілого, знаючи, що там проживає одинокий чоловік похилого віку та захотіли заволодіти алкоголем. Проникли в будинок через вікно, ОСОБА_8 штовхнув потерпілого, після чого йому зав`язали руки клейкою стрічкою. Стверджує, що удари потерпілому не наносили і пістолетом не погрожували, тільки вимагали кошти та золото. Обшукуючи будинок, знайшов гроші в розмірі близько 800 гривень, зварювальний апарат, медалі, після чого спакували все в мішок. Потім пішли до будинку ОСОБА_12 , повідомили їй, що це їх речі та заховали їх. Наступного ранку прибула поліція і їх затримала. Пред`явлений цивільний позов визнає частково, щодо стягнення моральної шкоди покладається на думку суду.

Згідно показів потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив що 24 лютого 2021 року після перегляду матчу по хокею, який тривав до 21 год., він пішов на кухню, коли повертався назад помітив як вітер колихає штору. Підійшовши до вікна, глянув на підвіконня та помітив сапог, до лоба приставили йому пістолет, вдарили по голові, від чого він впав на підлогу. Поклавши обличчям до землі, нападники скрутили, заламали руки. Руки та ноги зав`язали скотчем та почали вимагати долари та золото. При цьому, наносили удари по тулубу та голові. Били черевиком, палицею ковбаси. Потерпілий вказав, що віддати гроші і золото вимагав чоловік, який був взутий у сапожки, саме він наносив удари, і все перевертав у будинку. Інший нападник був взутий в кросівки білого кольору та знаходився поряд із потерпілим, він над ним не знущався та ударів не наносив. Із будинку потерпілого викрали зварювальний апарат, електробритву, мобільний телефон, грошові кошти, а також медалі, які кріпилися до піджака, що знаходився у шафі будинку.

Під час додаткового допиту в суді першої інстанції, потерпілий ОСОБА_10 вказав, що в ході судового розгляду справи викрадені у нього медалі повернуті через його представника. Викрадені медалі за клопотанням потерпілого оглянуті в судовому засіданні місцевого суду, а також були досліджені посвідчення до медалей, видані на ім`я ОСОБА_10 , та газета «Трибуна хлібороба» №7 ( НОМЕР_1 ) від 11.02.2021, на першій сторінці якої міститься стаття «Така далека і така близька нам Куба» та фотографія потерпілого в піджаку із медалями.

Згідно показів свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що 24.02.2021 вона знаходилася в будинку своєї матері за адресою АДРЕСА_5 . В будинку також знаходилися діти, ОСОБА_17 та чоловік на ім`я ОСОБА_18 (прізвище його свідок не знає). Свідок вказала, що ОСОБА_19 до неї додому прийшов напередодні. Близько 20 год ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пішли із дому. Не було їх години 2, а коли повернулися, то принесли речі, що в послідуючому вилучили працівники поліції, а саме: зварювальний апарат, горілка в бутлі. Принесли ці речі в сумці, дана сумка свідку не належить. Хлопці повідомили ОСОБА_21 , що це їх речі. ОСОБА_22 був одягнути у той вечір в чорну куртку та коричневі кросівки, а ОСОБА_18 в синю куртку та білі кросівки. Свідок також вказала, що після проведення обшуку в своїй сумці вона виявила пістолет, який їй не належить. Знайдений пістолет вона видала працівникам поліції.

Показами свідка ОСОБА_23 , яка показала, що є сусідкою ОСОБА_10 , пізно ввечері отримала телефонний дзвінок,де повідомили про побиття та пограбування потерпілого. Пройшла в будинок, де побачила безлад, потім викликала швидку допомогу для потерпілого.

Згідно показів свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які в суді першої інстанції пояснила, що вони були запрошені в якості понятих під час проведення обшуку по провулку Перемоги в місті Христинівка. Під час обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено зварювальний апарат, бутиль, декілька банок горілки, пилки та картка Ощадбанку. Вказали, що слідча дія проводилася із застосуванням відео зйомки.

Показами свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які в судовому засіданні дали показання, що їх було залучено як понятих при добровільній видачі жінкою працівникам поліції пістолету. Як пояснила жінка, пістолет, який вона видала, належить її співмешканцю.

Також винуватість ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України крім іншого підтверджується:

- даними протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього, згідно якого 25.02.2021 слідчим в період часу із 01 год. 10 хв. по 04 год. 30 хвилин оглянуто домоволодіння АДРЕСА_4 . В ході огляду місця події під одним із вікон житлового будинку виявлено дерев`яний стілець, на якому знаходиться балонний ключ, у формі літери «Г». На підвіконні білого кольору виявлено два фрагменти слідів низу взуття, а на бокових стінках пластикового профілю навколо вікна виявлено 10 слідів віджиму, із двох із них виготовлено та вилучено зліпки. Із зовнішньої сторони вікна виявлено та вилучено два сліди рукавичок. На столі в одній із кімнат будинку виявлено два сліди низу взуття. Крім того, виявлено клейку прозору стрічку зі слідами бурого кольору, перед будинком виявлено пакунок від латексних медичних рукавичок. Серед одягу виявлено піджак чорного кольору на грудних кишенях та поруч із пошкодженнями (т.3 а.к.п.3-10);

- даними протоколу невідкладного обшуку від 25.02.2021 із відеозаписом. Під час слідчої дії проведено обшук будинковолодіння по АДРЕСА_5 . Під час обшуку серед іншого вилучено: сумку чорного кольору; електробритву «Нева 201»; інструкцію по експлуатації бензопили Штіль; банківську картку; грошові кошти в сумі 787 грн; посвідчення на ім`я ОСОБА_10 та квитанція ТОВ «Черкасиобленергозбут»; пару черевиків біло - зеленого кольору 45 розміру; пару черевиків коричневого кольору 44 розміру; захисний щиток до зварювального апарату; скляну ємкістю на 10 л з кришкою чорного кольору; скляні ємкості із запахом алкоголю; дорожню сумку синього кольору із зварювальним апаратом салатового кольору з написом Реон ким із клемами та проводом живлення із фото таблицею ( т.3 а.к.п.14-20);

- даними протоколу огляду та перегляду відеозапису про проведення невідкладного обшуку від 25.02.2021 за участю гр.. ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , згідно якого відеозапис із відеокамери Panasonic HCV380 перенесено на диски (т.3 а.к.п.22);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2021 із

відеозаписом за участі ОСОБА_8 , який був переглянутий у

судовому засіданні, на якому обвинувачений показує, як він та

ОСОБА_9 проникли до домоволодіння

АДРЕСА_4 та після проникнення вчиняли злочин

(т.3 а.к.п.28-29);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.02.2021 року із відеозаписом, за участі ОСОБА_9 , який був переглянутий у судовому засіданні, та згідно якого обвинувачений ОСОБА_9 показує як він та ОСОБА_8 проникли до домоволодіння АДРЕСА_4 (т.3 а.к.п.32-33);

- даними протоколу огляду предметів від 25.02.2021 року з фото таблицями, які були виявлені та вилучені під час проведення невідкладного обшуку за адресою АДРЕСА_5 (т.3 а.к.п. 36-49);

- даними заяви ОСОБА_12 яка добровільно видала працівникам поліції пістолет RETAY 84 FS, який був залишений на тимчасове зберігання ОСОБА_9 (.т.3 а.к.п.53);

- даними висновку експерта № СЕ-19/124-21/2922-ТР слід низу взуття вилучений у домоволодінні потерпілого ОСОБА_10 міг бути залишений низом підошви взуття на праву ногу, яке вилучене у ОСОБА_8 . Сліди низу взуття розміром 112 238 мм та 112 128 мм могли бути залишені низом взуття на праву ногу, яке вилучене у ОСОБА_9

- даними висновку експерта №05-7-01/133 від 31.03.2021 у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, садна в області обличчя справа, крововиливу в області лівого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та забою поперекового відділу хребта, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.3 а.к.п.116-118).

Невизнання винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності й прийшов до обгрунтованого висновку, що докази в своїй сукупності доводять винуватість Матенчука у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_11 в апеляційній скарзі на недопустимість доказів обвинувачення, не знайшло свого підтвердження під час розгляду матеріалів кримінального провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Частиною 1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Частиною 2 ст.93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Доводи обвинуваченого про недопустимість доказу протоколу обшуку від 25.02.2021 року не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, підставою для проведення обшуку стали відомості, які вказують, що ОСОБА_15 дійсно може бути причетним до скоєння розбійного нападу на ОСОБА_10 та зберігати за місцем свого проживання у домоволодінні АДРЕСА_1 майно належне ОСОБА_10 .

З метою перевірки даної інформації та з`ясування обставин, було здійснений невідкладний обшук із застосуванням відеозйомки в домоволодінні АДРЕСА_1 за участю власника ОСОБА_12 , двох понятих, спеціаліста та учасника обшуку ОСОБА_9 .

Відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області суду від 27 лютого 2021 року клопотання про проведення обшуку задоволено, надано дозвіл на обшук, який був проведений без ухвали слідчого судді в період часу з 11 години 02 хвилини по 14 годину 01 хвилину 25 лютого 2021 року, тому немає підстав вважати, що органом досудового розслідування порушені вимоги ст.233, 234 КПК України та визнавати даний доказ недопустимим.

В свою чергу 25.02.2022 року був складений протокол затримання ОСОБА_11 в присутності захисника ОСОБА_28 . Затриманому Матенчуку було повідомлено про підстави затримання, а також роз`яснені його права.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_11 про відсутність в даному кримінальному провадженні оригіналів технічних носіїв з результатами проведення обшуку та слідчого експерименту, що є порушенням вимог КПК України, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно даних протоколу обшуку від 25.02.2021 року, обшук в в домоволодінні АДРЕСА_1 був проведений з використанням відеозйомки на відеокамеру «Panasonic HC V 380», який в подальшому було скопійовано на цифровий носій DVD-Rдиск марки «Artex». Проведення слідчого експерименту від 25.02.2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_11 також був зафіксований відеозйомкою, який також пізніше було скопійовано на цифровий носій DVD-R диск марки «VIDEX».

Вказані цифрові носії знаходяться в матеріалах кримінального провадження, належним чином упаковані, мають відбитки печаток Уманського районного управління поліції. а тому немає підстав вважати, що органами досудового розслідування в цій частині порушені норми КПК. Крім того зазначені DVD-R диски були переглянуті в суді першої інстанції і жодних зауважень, які визивають сумніви у їх відповідності до оригіналу у обвинуваченого ОСОБА_11 не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 про неналежне упакування пістолету до сейф пакету, а також те, що при вилученні предмету схожого на зброю не було додержано процесуальної дії встановленої КПК України є безпідставними.

Згідно даних протоколу отримання виданих речей від 26.02.2021 в присутності понятих слідчий отримав на підставі власноручно написаної заяви ОСОБА_12 предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням RETAY 84 FS з магазином до нього в якому три предмети зовні схожі на набої.

Відповідно до даних висновку експерта від 06.04.2021 № СЕ-19/124-21/2932-БЛ об`єкт наданий на експертизу упакований в полімерний пакет-контейнер встановленого зразка Головного слідчого управління Національної поліції України. Клапан пакету заклеєний прозорою клейкою полімерною стрічкою синього кольору. Оглядом упаковки пошкоджень не виявлено.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 стосовно направлення на експертизу вилучених у нього кросівок, що є неправдою, не заслуговують на увагу.

Згідно даних висновку експерта від 18.03.2021 року за № СЕ-19/124-21/2922-ТР на експертизу були надані черевики, що належать ОСОБА_15 та кросівки, які належать ОСОБА_11 , які були вилучені в ході невідкладного обшуку.

Крім того, відповідно до відеозапису 10.05.2022 року, під час допиту обвинуваченого ОСОБА_15 , останній чітко зазначив, що ботінки, які досліджені, як речовий доказ це його взуття, а кросівки належать ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_11 повідомив, що кросівки, які були дослідженням в суді першої інстанції, а отже і направлені на експертизу, це саме те взуття в якому він перебував в ніч скоєння кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що його дії слід кваліфікувати як грабіж, є необгрунтованими.

Відповідно до роз`яснень п.9,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 25.12.1992 року, при заподіянні потерпілому легкого тілесного ушкодження, що не призвело до короткочасного розладу здоров`я, дії особи слід кваліфікувати як грабіж, а в разі заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, дії кваліфікувати як розбій.

При цьому, згідно висновку експерта №05-7-01/133 від 31.03.2021 р. у потерпілого виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Колегія суддів враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд використав всі можливі засоби та способи для встановлення істини по справі, допитавши обвинувачених, свідків, потерпілого, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах кримінального провадження та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність поза будь-яким розумним сумнівом винуватості Матенчука у нападі на потерпілого ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 , місцевий суд дотримався Загальної частини та в межах Особливої частини кримінального закону, враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, який не працює, вчинив особливо тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціальних обліках не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання часткове відшкодування шкоди, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку і як наслідок призначив ОСОБА_11 основне покарання в межах санкції ч.3 ст.187 КК України 7 років позбавлення волі, що є мінімальним покаранням, передбаченим даною санкцією статті та є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Крім того, колегія суддів враховує роз`яснення, наведене у Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, згідно якого Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень вимог матеріального та процесуального права колегією суддів не встановлено, тому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: