ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1047/22 Справа № 175/1447/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000017 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варто та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: заборони йому залишати житло у період часу з 21-00 год. до 06-00 год.; прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із смт. Царичанка Дніпровського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яка підтверджується документами, долученими до клопотання слідчого.
Також, слідчий суддею зазначено, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обізнаності його про особи свідків допитаних в ході досудового розслідування та відсутності підтвердженої інформація про існування у нього офіційного джерела доходу, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 працює зі слів неофіційно, має постійне місце реєстрації та проживання у смт. Царичанка Дніпровського району, за яким він проживає разом із дружиною, його стан здоров`я, після перенесеної операції, та те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тому на думку слідчого судді стороною обвинувачення не наведено достатніх мотивів щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку з чим вважав необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою його клопотання задовольнити та застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування апеляційних вимог, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що слідчий суддя не врахував обставини, встановлені під час досудового розслідування та характер і тяжкість вчиненого злочину, також, що підозрюваний не надав документів, які б підтверджували вжиття ним заходів до працевлаштування та наявність захворювань, які виключали можливість тримання його під вартою. Вважає, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може продовжувати збувати наркотичні засоби, оскільки це є його джерелом доходу.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не можуть бути підставою для її скасування.
Висновки слідчого судді, що існують достатньо відомостей та обставин, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, визнаються самим підозрюваним, тому такі висновки слідчого судді є обґрунтованими та не оскаржуються в апеляційній скарзі прокурором і з цих підстав не подавала скаргу сторона захисту.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора стосовно доведеності ризиків та неможливості їх запобігання, шляхом застосування менш тяжких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131, ст. 132 КПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Перевіряючи висновки слідчого судді на предмет обґрунтованості ризиків, заявлених слідчим в клопотанні, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанціях не доведено обставини, передбачені ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року п. 80 рішення, неодноразово наголошував, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя належним чином врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватим та дані про його особу, який має постійне місце проживання, офіційно зареєстрований де і проживає, не переховується від органів досудового слідства, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, який також полягає в обмеженні свободи, а саме в забороні підозрюваному залишати житло з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України. При цьому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що для необхідності забезпечення життєдіяльності підозрюваного, домашній арешт до ОСОБА_7 необхідно застосувати у певний період часу, а саме з 21 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку.
Інші доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують вищевикладених мотивів слідчого судді та апеляційного суду.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4