Номер провадження: 11-сс/813/935/22
Справа № 522/6959/22 1-кс/522/3620/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 06.07.2022 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000814 від 26.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000814 від 26.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_11 та накладено арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на майно, виявлене та вилучене в ході проведення 14.05.2022 обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти в сумі 1 235 800 гривень: 21 купюра номіналом 100 гривень, 61 купюра номіналом 200 гривень, 1819 купюр номіналом 500 гривень, 312 купюр номіналом 1000 гривень.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов переконання про те, що таке майно містить відомості про обставини вчинення злочину, на підставі чого в даному випадку обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження та обставинам кримінального провадження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційних скаргах, які є аналогічними за змістом, ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 не погодились із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її необґрунтованою, невмотивованою та ухваленою із порушенням вимог процесуального та матеріального права з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що вилучені грошові кошти є особистими коштами ОСОБА_8 , які вона накопичувала протягом всього життя для придбання квартири та залишила у свого знайомого ОСОБА_10 на зберіганні;

- слідчий суддя постановив оскаржуване рішення без врахування наявності в зазначеному кримінальному провадженні ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.05.2022, якою було скасовано раніше накладений на ці ж грошові кошти арешт та кошти повернуті власнику ОСОБА_8 ; ухвали Одеського апеляційного суду від 03.06.2022, якою було відмовлено прокурору у відкритті провадження за апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу слідчого судді про скасування арешту майна; ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 07.06.2022, якою бездіяльність слідчого щодо неповернення грошових коштів ОСОБА_8 була визнана незаконною та було зобов`язано слідчого негайно повернути грошові кошти власнику майна;

- не враховано було слідчим суддею того, що фактично не вирішено питання про підслідність, що призвело до порушення правил підсудності, зокрема, не дивлячись на наявність в матеріалах провадження постанови від 31.05.2022 прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про визначення підслідності зазначеного кримінального провадження за СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл., матеріали провадження до зазначеного відділення передані не були та, як наслідок, в клопотанні слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_11 зазначається про те, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється СУ ГУНП в Одеській обл., на підставі чого клопотання про арешт майна повинен був розглядати слідчий суддя Київського райсуду м. Одеси;

- слідчий суддя залишив поза увагою порушення слідчим передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України 48-годинного строку звернення із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки майно було вилучено ще 14.05.2022, а також таке майно не відповідає передбаченим законом критеріям речових доказів та не має жодного відношення до розслідуваних органом досудового розслідування обставин.

Посилаючись на викладене вище, ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно та зобов`язати слідчого повернути вказане майно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону дотримався з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положення зазначеної вище норми узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті (задля збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті (задля забезпечення конфіскації майна як виду покарання), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно вбачається, що слідчий просив накласти арешт на зазначене у ньому майно, а саме грошові кошти в загальній сумі 1 235 800 грн., виявлені та вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження такого майна як речового доказу та забезпечення спеціальної конфіскації майна (а.с. 1-6).

При цьому, відповідно до матеріалів провадження, на теперішній час СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000814 від 26.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України у зв`язку із надходженням матеріалів із УПК в Одеській обл. ДКП НП щодо групи нестановлених осіб, які здійснюють несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призводить до підробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи за період часу з жовтня 2020 по травень 2022 року, діючи у складі організованої групи, скоїли ряд умисних злочинів, пов`язаних з виготовленням підроблених документів.

Зокрема, ОСОБА_12 як організатор злочинного угрупування здійснював підбір учасників та безпосереднє керівництво їх діями, розподіляв між ними обов`язки, забезпечив доступ до баз даних Головного сервісного центру МВС України та систем Інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, розробив та впровадив в діяльність організованої групи стратегію вчинення злочинів її учасниками, підшукував приміщення для організації виготовлення підроблених документів, забезпечував членів злочинної організації бланками, необхідними для виготовлення підроблених документів, а також відповідною технікою (принтерами, комп`ютерною технікою, ламінаторами, тощо), координував роботу Інтернет-ресурсу «Avtouspih.com», розподіляв кошти, отримані злочинним шляхом, між учасниками створеної та керованої ним організованої групи; ОСОБА_13 на виконання загального плану протиправної діяльності організованої групи здійснював адміністрування веб-сайту з доменним ім`ям « ОСОБА_16 », безпосередній прийом замовлень щодо виготовлення та продажу підроблених офіційних документів, їх акумулювання та розподіл між членами організованої групи, координування дій інших учасників групи відповідно до вказівок, отриманих від організатора ОСОБА_12 ; ОСОБА_10 отримував від ОСОБА_13 виготовлені невстановленими членами групи посвідчення водія, здійснював їх пакування та, користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта», надсилав їх покупцям.

Грошові кошти, отримані від виготовлення та збуту підроблених документів, ОСОБА_12 як організатор розподіляв між всіма її членами наступним чином: частину коштів переводив на банківські рахунки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншим невстановленим особам у якості оплати за злочинну діяльність; частина коштів використовувалась для забезпечення функціонування організованої ним групи, зокрема закупівлі оргтехніки та бланків, необхідних для виготовлення підроблених документів, а також вирішення побутових потреб.

В подальшому, 14.05.2022 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1 235 800 грн.: 21 купюра номіналом 100 грн., 61 купюра номіналом 200 грн., 1819 купюр номіналом 500 грн., 312 купюр номіналом 1000 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Диспозиція ст. 199 КК України передбачає відповідальність за виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту або збут підроблених грошей, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі, білетів державної лотереї, марок акцизного податку чи голографічних захисних елементів.

В свою чергу, диспозиція ст. 358 КК Украни передбачає кримінальну відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

Таким чином, в даному випадку, погоджуючись із висновком слідчого судді, апеляційний суд зауважує на тому, що вилучене під час проведення обшуку та зазначене в ухвалі слідчого судді майно, зокрема, грошові кошти в такій значній сумі 1 235 800 грн., мають ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України в даному кримінальному провадженні, зокрема, вилучені грошові кошти можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення злочину, зокрема, від збуту на території України підроблених офіційних документів таких як свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, водійські посвідчення, картки водія та свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв.

Водночас, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта ОСОБА_8 на факт належності їй на праві приватної власності вилучених за місцем проживання ОСОБА_10 грошових коштів, оскільки жодних документальних підтвердень зазначеній обставині останньою надано не було, зокрема, матеріали провадження не містять розписки про прийняття ОСОБА_10 на зберігання такої значної грошової суми від ОСОБА_8 як про це стверджує апелянт. При цьому, ОСОБА_8 також не було загалом доведено факту знайомства з підозрюваним ОСОБА_10 .

Звертає на себе увагу також той факт, що відповідно до паспортних даних ОСОБА_8 , доданих нею до апеляційної скарги, остання 04.05.1991 зареєструвала шлюб із ОСОБА_17 , що може свідчити про ймовірний зв`язок ОСОБА_8 із одним із фігурантів зазначеного кримінального провадження ОСОБА_12 .

Окрім цього, колегія суддів окремо наголошує на тому факті, що ОСОБА_10 , за місцем проживання якого 14.05.2022 було проведено обшук та вилучено грошові кошти, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, який передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років з конфіскацією майна.

Також кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі передбачена санкціями ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 361 КК України.

Положення ч. 1 ст. 96-1 КК України передбачають, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

За таких обставин, в даному випадку колегія суддів доходить висновку про те, що накладення арешту на вилучені грошові кошти необхідне також для забезпечення можливої спеціальної конфіскації в зазначеному кримінальному провадженні.

Разом із тим, апеляційний суд вважає слушними та обгрунтованими посилання апелянтів на те, що на вищевказані грошові кошти раніше вже накладався арешт ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 24.05.2022 (а.с. 129-133), який в подальшому ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.05.2022 (а.с. 143-145) був скасований та зобов`язано слідчого повернути кошти власнику ОСОБА_8 , проте кошти органом досудового розслідування не були повернуті останній, на підставі чого ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 07.06.2022 бездіяльність слідчого щодо неповернення грошових коштів ОСОБА_8 була визнана незаконною та було повторно зобов`язано слідчого негайно повернути грошові кошти власнику майна.

Проте, колегія суддів зауважує на тому, що в межах розляду апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 06.07.2022 позбавлена об`єктивної можливості надавати жодну правову оцінку попереднім ухвалам слідчих суддів, оскільки вони наразі не є предметом оскарження та апеляційного розгляду, натомість, на теперішній час, на переконання суду апеляційної інстанції, існують визначені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вилучені грошові кошти.

Надаючи оцінку твердженням апелянтів про порушення правил підслідності та підсудності, суд апеляційної інстанції такі доводи оцінює критично з огляду на наступне.

Пункт 1 ч. 2 ст. 132 КПК України встановлює, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (до якого, зокрема, відноситься арешт майна) на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження №0000814 було розпочато СУ ГУНП в Одеській обл. (а.с. 7).

В подальшому, постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 31.05.2022 підслідність зазначеного кримінального провадження була змінена та визначена за слідчими СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. (а.с. 13-15).

Водночас, відповідно до постанови начальника СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_18 від 03.06.2022 про зміну складу слідчої групи, здійснення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження було доручено, серед інших, в тому числі ст. слідчому в ОВС СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_11 (а.с. 16-20).

За таких обставин, доводи апелянтів щодо фактичної непередачі матеріалів кримінального провадження №0000814 до СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. не відповідають дійсності, а слідчий ОСОБА_11 в даному кримінальному провадженні є повноважним.

Зазначення ж слідчим ОСОБА_11 в клопотанні про накладення арешту на майно того, що досудове розслідування здійснюється СУ ГУНП в Одеській обл. (а.с. 1), свідчить про допущення слідчим технічної описки та не може слугувати підставою для ствердження про порушення органом досудового розслідування правил підслідності.

Що стосується посилань апелянтів на те, що слідчим був порушений строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, колегія суддів зауважує на тому, що, дійсно, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку.

Разом із тим, відповідно до матеріалів провадження та з урахуванням зазначеного апеляційним судом вище, слідчим СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_19 раніше, у встановлений законом строк, вже подавалось клопотання про арешт вищезазначеного майна, яке ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 24.05.2022 було розглянуто та задоволено, а в подальшому арешт майна був скасований.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, в даному випадку органом досудового розслідування під час повторного подання клопотання про арешт майна не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону щодо строку звернення до слідчого судді.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , а також скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 06.07.2022, якою в межах кримінального провадження №0000814 від 26.04.2021 накладено арешт на грошові кошти у сумі 1 235 800 грн., вилучені в ході проведення 14.05.2022 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4