Справа № 199/8891/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000781 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи тяжкість злочину, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інший злочин, перешкоджати іншим шляхом судовому розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений, захисник заперечували проти заявленого прокурором клопотання, та звернулись до суду з власним клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який. проти чого прокурор заперечував.

Вирішуючи заявлені клопотання суд враховує наступне.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В розумінні Кримінального кодексу України інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, є умисним насильницьким, корисливим тяжким злочином проти здоров`я та власності особи .
Щодо суспільної небезпеки, суд приходить до висновку, що такий злочин має дуже високий ступінь суспільної небезпеки.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, розбою, вчиненим особою яка раніше вчинила розбій, за що законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, на думку суду ця обставина може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

На теперішній час, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує обсяг пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, приймає до уваги репутацію обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, не має на утриманні дітей, непрацездатних осіб, може скоювати нові злочини, що з огляду на викладене є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, може переховуватися від суду.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд також враховує, що на теперішній час відносно ОСОБА_5 в різних судах Дніпропетровської області знаходяться три кримінальних провадження за скоєння розбоїв та грабежу, де судовий розгляд також триває.

Крім того, на теперішній час недопитані один з потерпілих та свідки, тому ризик здійснення тиску на вказаних осіб з боку обвинуваченого, якщо він буде перебувати на волі, існує, оскільки ОСОБА_5 відомі їх місця проживання, які вказані в обвинувальному акті.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд погоджується з наявністю щодо обвинуваченого даних, які позитивно його характеризують, разом з тим вважає, що такі позитивні характеристики не є безумовними підставами та обставинами для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, суд враховує, що у теперішній час процедура негайного та безумовного призову осіб до лав Збройних сил України, які мають процесуальний статус обвинуваченого та після звільнення з-під варти будуть знаходиться на волі під домашнім арештом або особистим зобов`язанням тощо, відносно яких не закінчено судовий розгляд кримінального провадження, КПК України не передбачено, як не передбачено яким чином за вказаних умов буде відбуватися виконання такою особою покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема «прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду».
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, а тому клопотання прокурора обґрунтоване, підлягає задоволенню, навпаки, клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.176-178,183,199,331,350,369,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, та який обвинувачується у вчиненікримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, строк тримання під вартою до 02 червня 2022 року включно.
Відмовити стороні захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який.
Копію ухвали для виконання направити керівнику Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 395 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді: ОСОБА_1