ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6904/22

Провадження № 11-кп/4820/469/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» ОСОБА_8 про переведення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу задоволено.

Засудженого ОСОБА_7 переведено до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 1 (один) місяць.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 за місцем відбування покарання характеризується негативно, не працевлаштований, допускає порушення умов відбування покарання, не виконує покладені на нього обов`язки та порушує встановлені заборони, а застосовані до нього інші дисциплінарні стягнення є безуспішними та не достатніми для його виправлення та перевиховання, тому є необхідність задовольнити подання та перевести засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)».

Вважає, що суд першої інстанції виніс неправомірне рішення, оскільки не взяв до уваги його прохання про розгляд справи із залученням йому безоплатного захисника та не взяв до уваги його стан здоров`я.

Звертає увагу на те, що він хворий туберкульозом та гепатитом, тому утримання його в одиночній камері суперечить будь-яким нормам чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватися зокрема такий захід стягнення, як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з п. 6 ст. 135 цього ж Кодексу поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)», за період з 15.02.2018 року, станом на 15.08.2022 року, 22 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення умов відбування покарання, з них 7 разів поміщався в ДІЗО. Не заохочувався. Крім того, у відношенні до персоналу установи засуджений проявляв неповагу, схильний до невиконання встановлених законодавством вимог персоналу установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими схильний до створення конфліктних ситуацій, підтримує рівні взаємовідносини із засудженими що характеризуються негативно.

Не зважаючи на вжиті до ОСОБА_7 заходи, 03.04.2022 року близько 19 години 40 хвилин, під час вибіркового обшуку на відділенні СПС №8, заступником чергового помічника начальника установи старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_9 було запропоновано засудженому ОСОБА_7 пройти неповний особистий обшук, в результаті чого в кишені його штанів було виявлено та вилучено мобільний телефон «Уегісо» ( без ІМЕІ та без сім-карти ). Після чого засуджений ОСОБА_7 почав чинити дрібні хуліганські дії, а саме розмахував руками, поводив себе грубо та нетактовно, висловлювався нецензурною лайкою в сторону представників адміністрації установи. Даними діями засуджений негативно впливав на основну масу засуджених відділення СПС №8.

Висновок суду про законність рішення начальника виправної установи щодо застосування до засудженого заходу стягнення відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що в нього незадовільний стан здоров`я, тому перебування його в умовах приміщення камерного типу суперечить будь-яким нормам чинного законодавства, відхиляються судом, оскільки матеріали провадження містять докази, які не можуть ставити під сумнів рішення суду першої інстанції.

Зокрема, з даних висновку інспектора відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_10 слідує, що засуджений ОСОБА_11 на поставленні запитання щодо вилучення мобільного телефону свою вину визнав, про що дав письмові пояснення. (а.п. 6).

Вказаних обставин ОСОБА_7 , в письмових поясненнях, фактично не заперечує, вину визнає та щиро кається. (а.п.7).

Обставини порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим стверджується даними рапорту службової особи виправної установи ОСОБА_9 , з якого вбачається, що ОСОБА_7 , 03.04.2022 року близько 19 години 40 хвилин, під час вибіркового обшуку на відділенні СПС №8, було запропоновано пройти неповний особистий обшук, в результаті чого в кишені штанів було виявлено та вилучено мобільний телефон «Vегісо» ( без ІМЕІ та без сім-карти ). Після чого засуджений ОСОБА_7 почав чинити дрібні хуліганські дії, а саме розмахував руками, поводив себе грубо та нетактовно, висловлюватися нецензурною лайкою в сторону представників адміністрації установи. Даними діями засуджений негативно впливав на основну масу засуджених відділення СПС №8. (а.п. 5).

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази того, що засуджений ОСОБА_7 має незадовільний стан здоров`я, на який він посилається в доводах апеляційної скарги, та на підтвердження свого стану здоров`я будь-яких підтверджуючих документів не надано суду.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні ОСОБА_7 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_7 , заборонених законодавством методів збирання доказів, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Ставлячи питання про скасування ухвали суду, ні ОСОБА_7 , ні його захисник конкретних фактів порушення його прав та законних інтересів службовими особами виправної установи та судом не навели, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм права, в тому числі процесуального. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

ОСОБА_7 та його захисник не навели обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки суду. Доводи апеляційної скарги і матеріали провадження не містять вказівок на порушення вимог закону, які були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об`єктивних даних, які б вказували на відсутність складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_7 в матеріалах провадження не встановлено.

В процесі апеляційного розгляду ОСОБА_7 повністю забезпечені та відновлені права, передбачені КПК України, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати докази, тощо.

Колегія суддів вважає, що при застосуванні заходу стягнення за порушення ОСОБА_7 встановленого порядку відбування покарання начальник виправної установи дотримався вимог ст. ст. 131, 132, 134 КВК України та визначив таке з урахуванням ступеня проступку та особи засудженого.

Зокрема, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , який 22 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення умов відбування покарання, з них 7 разів поміщався в ДІЗО, зі своєї негативної поведінки жодних висновків не зробив, систематичність вчинення дисциплінарних проступків, колегія суддів приходить до висновку, що застосований до ОСОБА_7 захід стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння проступків, тобто ґрунтується на вимогах закону, оскільки інші, більш м`які заходи стягнення застосовані до засудженого позитивного результату не дали.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_7 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про відсутність законних підстав для задоволення скарги засудженого.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2