УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.08.2022 Справа №607/23506/19

провадження 1-в/607/138/2022
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі клопотання Тернопільського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:

Начальник Тернопільського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про вирішення питання щодо застосування покарання щодо засудженого ОСОБА_3 за наявності невідбутого покарання у виді 200 годин громадських за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» відносно засудженого ОСОБА_3 перебуває вирок Тернопільського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року, який набрав законної сили 14 квітня 2017 року. Станом на 16 травня 2022 року засуджений ОСОБА_3 до виконання громадських робіт так і не приступив. Після проголошення вироку від 14 березня 2017 року, судом проголошено ще три вироки, а саме: 10 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо ОСОБА_3 проголошено вирок, який набрав законної сили 16 березня 2020 року. 23 березня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо ОСОБА_3 проголошено вирок, який набрав законної сили 17 червня 2020 року. 08 лютого 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області щодо ОСОБА_3 проголошено вирок, який набрав законної сили 19 травня 2021 року. При проголошенні вироку 08 лютого 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області при призначенні покарання не взято до уваги невідбуте ОСОБА_3 покарання у виді 200 годин громадських робіт, призначене вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року.

Представник Тернопільського районного відділу з питань пробації в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить проводити судове засідання без її участі із підтриманням подання.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак судом було вжито необхідних заходів для забезпечення його участі у судовому розгляді. Приймаючи до уваги вимоги ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим провести судовий розгляд за відсутності вказаної особи.

Прокурор у судовому засіданні вказала, що оскільки ОСОБА_3 28 липня 2022 року звільнений умовно-достроково згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2022 року та відбув призначене покарання визначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На виконанні Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» відносно засудженого ОСОБА_3 перебував вирок Тернопільського міськрайонного суду від 14 березня 2017 року, який набрав законної сили 14 квітня 2017 року.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 10 лютого 2020 року затверджено укладену 10 лютого 2020 року між потерпілим та обвинуваченим угоду про примирення та ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначено за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 10 лютого 2020 року більш суворим, що призначено за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Зараховано в строк покарання, відбуте частково за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду від 10 лютого 2020 року за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, а саме одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

17 вересня 2020 року Тернопільським РВ пробації направлено клопотання про вирішення питання застосування покарання щодо ОСОБА_3 за наявності кількох вироків з урахуванням покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2020 року. 12 листопада 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відмовлено в задоволенні клопотання та роз`яснено, що невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 у виді 200 годин громадських робіт виконувати самостійно.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначено за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2020 року більш суворим, що призначено за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Зараховано ОСОБА_3 в строк покарання, відбуте частково за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2020 року.

Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року вирок Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2021 року змінено. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, що призначене за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2020 року більш суворим, що призначено за даним вироком, остаточно визначено покарання ОСОБА_3 у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до повідомлення ДУ «Коломийської виправної колонії (№41)» від 04.08.2022р. ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі не утримується, оскільки 28 липня 2022 року звільнений умовно-достроково із застосуванням ст. 81 КК України згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2022 року.

Відповідно до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 5 розділу 4 Наказу Міністерства юстиції України №29.01.2019 №272/5 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», при надходженні до уповноваженого органу з питань пробації на засуджену особу, яка перебуває на обліку, копії нового судового рішення, в якому до покарання, призначеного за новим судовим рішенням, не приєднана не відбута частина покарання за попереднім судовим рішенням або не зазначено про самостійне виконання цих вироків, уповноважений орган з питань пробації негайно письмово інформує відповідного прокурора, який здійснює нагляд за уповноваженим органом з питань пробації, та прокурора, який брав участь у судовому засіданні, та надсилає до суду клопотання для розгляду питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.

За правилами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на викладені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_3 відбув призначене покарання визначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з урахуванням ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 травня 2021 року та ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2022 року звільнений умовно-достроково, тому, в задоволенні клопотання Тернопільського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 слід відмовити, авирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року, яким призначено ОСОБА_3 покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт необхідно виконувати самостійно.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Тернопільського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Тернопільській області про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1