Справа № 463/221/22
Провадження № 1-кп/463/323/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000915 від 22.12.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судженого вироком Личаківського районного суду м.Львова від 15.03.2021 року за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 2550,0 гривень (штраф не сплачено), проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Львова, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженої, не працюючої, раніше не судженої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 16.12.2021 року близько 17 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,24, маючи умисел на викрадення чужого майна, за попередньою змогою групою осіб, попередньо розподіливши між собою ролі, зокрема, ОСОБА_6 слідкувала, щоб їх не було викрито працівниками магазину, а ОСОБА_4 сховав викрадене в одному випадку, і навпаки в другому, з корисливих мотивів, з метою протиправного безпідставного збагачення, таємно викрав каву марки «Карт Нуар Ориджинал мелена» вагою 250 грам у кількості 2 шт., вартістю 100,0 гривень кожна, каву марки «Старого Львова Марципанова мелена» вагою 250 грам у кількості 1 шт., вартістю 61,69 гривень, каву марки «Бонжорно Флоренція мелена» вагою 250 грам у кількості 1 шт., вартістю 63,80 гривень, чим заподіяв потерпілому ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальної шкоди на загальну суму 325,69 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пройшовши касові бокси, маскуючи свої дії купівлею алкогольних напоїв, покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 16.12.2021 року близько 17 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,24, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змогою групою осіб, попередньо розподіливши між собою ролі, зокрема, ОСОБА_6 слідкувала, щоб їх не було викрито працівниками магазину, а ОСОБА_4 ховав викрадене в одному випадку, і навпаки в другому, з корисливих мотивів, з метою протиправного безпідставного збагачення, таємно викрала каву марки «Карт Нуар Ориджинал мелена» вагою 250 грам у кількості 2 шт., вартістю 100,0 гривень кожна, каву марки «Старого Львова Марципанова мелена» вагою 250 грам у кількості 1 шт., вартістю 61,69 гривень, каву марки «Бонжорпо Флоренція мелена» вагою 250 грам у кількості 1 шт., вартістю 63,80 гривень, чим заподіяла потерпілому ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальної шкоди на загальну суму 325,69 гривень. В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пройшовши касові бокси, маскуючи свої дії купівлею алкогольних напоїв, покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав покази, які в повній мірі відповідають обставинам, викладених в обвинувальному акті. Підтвердив, що 16.12.2021 року знаходячись разом з ОСОБА_5 по вул.Личаківській в м.Львові, у приміщенні магазину «Близенько», таємно викрали з торгової вітрини чотири пачки кави, по дві пачки кожен, заховали товар під куртку та залишили приміщення магазину, не розрахувавшись за викрадений товар. Викрадену каву хотів подарувати своїм родичам на свято. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, дала покази, які в повній мірі відповідають обставинам, викладених в обвинувальному акті. Підтвердила, що 16.12.2021 року знаходячись разом з ОСОБА_4 по вул.Личаківській в м.Львові, у приміщенні магазину «Близенько», таємно викрали з торгової вітрини чотири пачки кави, по дві пачки кожен, заховали товар під куртку та залишили приміщення магазину, не розрахувавшись за викрадений товар. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Представник потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи без його участі.

Учасники процесу не заперечили щодо розгляду справи у відсутності представника потерпілого.

У зв`язку з наведеним та з врахуванням думки учасників процесу, розгляд справи проведено без участі представника потерпілого.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження, які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст фактичних обставин пред`явленого їм обвинувачення, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також обвинуваченим роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачені підтвердили позицію щодо обмеження обсягу дослідження доказів судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, добровільність їх позиції та розуміння правових наслідків обмеження обсягу дослідження доказів судом.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, а тому їхні дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, раніше суджений, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психоневрологічного захворювання не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті вчиненого ним кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування реального покарання з випробуванням, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, яка неодружена, не працює, раніше не суджена, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психоневрологічного захворювання не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченої до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції статті вчиненого нею кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідає особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування реального покарання з випробуванням, а тому її необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України, із встановленням іспитового строку, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення нею в подальшому інших кримінальних правопорушень, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
09 лютого 2022 року потерпілим ПП «Мережа-Сервіс Львів» подано цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Позивач ПП «Мережа-Сервіс Львів» просить стягнути з відповідачів 325,69 гривень матеріальної шкоди. Матеріальна шкода полягає у вартості товарів, які були викрадені обвинуваченими.
Прокурор в судовому засіданні позов підтримав повністю.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнали та зобов`язуються відшкодувати завдані збитки.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинувачених встановлено протиправну поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність заподіяної матеріальної шкоди ПП «Мережа-Сервіс Львів».
Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.
Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Таким чином, дослідивши матеріали цивільного позову, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення, та з відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь позивача ПП «Мережа-Сервіс Львів» слід стягнути 325,69 гривень матеріальної шкоди.
На момент ухвалення вироку обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді - 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок Личаківського районного суду м.Львова від 15.03.2021 року відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді - 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з часу проголошення вироку.

Цивільний позов Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» - задовольнити.

Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» () 325,69 гривень (триста двадцять п`ять гривень 69 копійок) матеріальної шкоди.

Речові докази по справі: DVD-R диск з відеозаписами камер спостереження магазину «Близенько», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,24, - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1