Дата документу 02.11.2020
Справа № 334/6213/20
Провадження № 1-кс/334/2236/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року
Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002898 від 31 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про арешт майна.
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділення Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002898 від 31 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
31.10.2020 о 00:13 до Дніпровського ВП надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , шляхом зламу вікна, таємно проникли до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно, з метою особистого збагачення, викрали болгарку, шуруповерт, перфоратор, електродрель, що належить ОСОБА_5 , чим спричинили останній матеріальні збитки, та були зупинені працівниками поліції відразу після вчинення злочину. (ЄО- 31993 від 31.10.2020).
У зв`язку з вищевикладеним, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, без ухвали слідчого судді, було здійснено огляд володіння особи, а саме транспортного засобу - автомобіля «Шкода Фабія» в кузові синього кольору з державним номером НОМЕР_1 .
31.10.2020 року в період часу з 02 години 32 хвилини до 03 години 08 хвилин, з дозволу особи, що керувала транспортним засобом - ОСОБА_6 було проведено огляд легкового автомобіля «Шкода Фабія» в кузові синього кольору з державним номером НОМЕР_1 , який знаходився з адресою: м. Запоріжжя, вул. Одеська, поруч з будинком №8, тобто безпосередньо поруч з місцем скоєння злочину з якого було вилучено:
-Мобільний телефон «Нокія» в корпусі блакитного кольору, який було упаковано в спец пакет «Sud 1016462»;
-Мобільний телефон «Самсунг А-30» в чохлі червоного кольору, який було упаковано в спец пакет «Sud 1016461»;
-Болгарка «Макіта СА90209» зеленого кольору з відрізними кругами, двома насадками, подовжувачем, мідним кабелем довжиною 100 метрів з коробкою чорного кольору, упаковано в сумку чорного кольору;
-Шуруповерт «Макіта BL1015» зеленого кольору, перфоратор «Макіта HR 2470», електродріль «Dewait DWD024» жовтого кольору, упаковано в спортивну сумку сіро-синього кольору;
-Дрібні будівельні прилади в металевому чемодані, упаковано до картонної коробки.
Оскільки зазначені об`єкти можуть мати доказове значення у іншому кримінальному провадженні, на теперішній час вони зберігаються стороною кримінального провадження у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, згідно із ч.2 ст.100 КПК України.
Слідчий просить накласти арешт на вказані речі, оскільки вони можуть використані як докази в судовому засіданні.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно:
-Мобільний телефон «Нокія» в корпусі блакитного кольору, який було упаковано в спец пакет «Sud 1016462»;
-Мобільний телефон «Самсунг А-30» в чохлі червоного кольору, який було упаковано в спец пакет «Sud 1016461»;
-Болгарка «Макіта СА90209» зеленого кольору з відрізними кругами, двома насадками, подовжувачем, мідним кабелем довжиною 100 метрів з коробкою чорного кольору, упаковано в сумку чорного кольору;
-Шуруповерт «Макіта BL1015» зеленого кольору, перфоратор «Макіта HR 2470», електродріль «Dewait DWD024» жовтого кольору, упаковано в спортивну сумку сіро-синього кольору;
-Дрібні будівельні прилади в металевому чемодані, упаковано до картонної коробки, які були вилучені в ході проведення огляду 31.10.2020 року в період часу з 02 години 32 хвилини до 03 години 08 хвилин, а саме легкового автомобіля «Шкода Фабія» в кузові синього кольору з державним номером НОМЕР_1 , який знаходився з адресою: м. Запоріжжя, вул. Одеська, поруч з будинком №8.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її отримання безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1