Справа № 443/108/20 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11-кп/811/670/22 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21.07.2022 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ст. 348 КК України,

встановила:
цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів до 18.09.2022 року без визначення розміру застави.
В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи. Крім того, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважав за недоцільне визначати обвинуваченому розмір застави як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений покликається на те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від слідства та суду, впливу на свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Прокурор на розгляд апеляційної скарги не з`явився, про причини неявки не повідомив.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Разом з цим, з технічних причин забезпечити розгляд справи у режимі відеоконференції з ДУ «ЛУВП №19» за участю обвинуваченого ОСОБА_6 виявилось неможливим.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги обвинуваченого слід проводити у відсутності учасників процесу.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Миколаївському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ст. 348 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 18.09.2022 року включно без визначення розміру застави.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 199 КПК України, колегія суддів вважає, доведеним прокурором, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб проти правосуддя, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також особливо тяжкого злочину проти авторитету органів державної влади за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років.
Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше судимий, неодружений, не працює, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів та його можливість переховуватися від суду.
З врахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням фізичного насильства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 21.07.2022 року відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 21.07.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3