Справа № 497/616/22 Провадження № 1-кс/497/215/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.04.2022 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 01.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малоярославець Другий Болградського (колишній Тарутинський) району Одеської області, за національністю болгарина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:

04.04.2022 року слідчий відділення №2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000159 від 01.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою.
Досудовим розслідуванням установлено, що 26.03.2022 року вранці, більш точний час в ході слідства не встановлено, на особистий мобільний телефон ОСОБА_7 , на месенджер Viber, який зареєстрований за номером мобільного зв`язку оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , надійшов вхідний дзвінок з номеру мобільного зв`язку цього ж оператора, умовно збережений в контактах телефону останнього як «Цимбул Евгений», який є близьким товаришем ОСОБА_7 .

В ході телефонної розмови між «Цимбул Евгений» та ОСОБА_7 , останній отримав пораду від «Цимбул Евгений» щодо незаконного перетину державного кордону у найближчий час та отримав номер телефону мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , належного особі на ім`я ОСОБА_8 , який посприяє ОСОБА_7 в безперешкодному перетині державного кордону України поза межами пунктів пропуску, через населений пункт Тарутине, позаяк «Цимбул Евгений» таким же чином покинув територію України.

З цією метою, ОСОБА_7 прийнявши пораду «Цимбул Евгений» як єдиний можливий спосіб перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску, 29.03.2022 року о 17 годин 45 хвилин, перебуваючи за тимчасовим місцем мешкання в с. Тур`ї Ремети Перечинського району Закарпатської області через мобільний месенджер Viber, зареєстрований за його мобільним номером оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , здійснив вихідний дзвінок на номер мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , належного особі на ім`я ОСОБА_8 , який досудовим слідством встановлений як ОСОБА_5 , в ході розмови з яким запропонував останньому за грошову винагороду здійснити незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза межами пунктів пропусків.

На отриману пропозицію ОСОБА_5 погодився, попередньо повідомивши ОСОБА_7 про суму грошової винагороди у розмірі 300 доларів США, та отримавши згоду від ОСОБА_7 на запропоновану суму грошових коштів, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Згідно досягнутої домовленості, ОСОБА_7 30.03.2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, за вказівками і порадами ОСОБА_5 на залізнодорожньому транспорті з с. Тур`ї Ремети Перечинського району Закарпатської області вирушив до м.Одеса, куди прибув 31.03.2022 року приблизно о 14 години 40 хвилин.

Надалі, з метою забезпечення свого умислу, ОСОБА_5 організував переправу ОСОБА_7 з м. Одеси в смт. Тарутине Болградського району Одеської області, для подальшого переміщення до Республіки Молдова, таким чином фактично організувавши процедуру незаконного переправлення особи через державний кордон України.

Дотримуючись свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, надавши необхідну інформацію щодо розкладу маршрутних рейсів сполученням між м. Одеса та смт. Тарутине Одеської області, ОСОБА_5 організував прибуття ОСОБА_7 на маршрутному автобусі сполученням Одеса-Надрічне до автостанції «Тарутине», розташованої за адресою: Одеська область, Болградський район, смт. Тарутине.

Надалі, 31.03.2022 року близько 19 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , під`їхавши на належному йому на праві користування автомобілі марки ГАЗ моделі 33021, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, зустрів ОСОБА_7 на автостанції «Тарутине», після чого вони разом на зазначеному автомобілі вирушили до с. Підгірне Болградського району Одеської області.

При пересуванні на вказаному автомобілі в напрямку с. Підгірне Болградського району Одеської області ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 300 доларів США, які останній помістив до бардачка панелі приладів автомобіля.

31.03.2022 року близько 19 години 30 хвилин, прибувши до с. Підгірне Болградського району Одеської області, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 пересіли до автомобіля марки DAEWOO моделі NEXIA, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходився біля будинку № 6 по вул. Вінницька та перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_5 , після чого останні поїхали з

с. Підгірне Болградського району Одеської області в напрямку смт. Серпневе Болградського району Одеської області, за яким проходить державний кордон України з Республікою Молдова.

Дотримуючись заздалегідь визначеного маршруту, ОСОБА_5 прослідував автомобілем в напрямку поля за межами с. Підгірне, для доведення свого злочинного умислу до кінця, з метою незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до Республіки Молдова.

31.03.2022 року приблизно о 20 годин 30 хвилин при намаганні ОСОБА_5 незаконно переправити ОСОБА_7 до Республіки Молдова у напрямку державного кордону України між населеними пунктами с. Підгірне Болградського району Одеської області України та містом Бесарабяска Республіки Молдова, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були викриті працівниками НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України спільно з працівниками Служби безпеки України.
Таким чином, органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, яке кваліфікується як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.
За наявністю достатніх доказів, 02 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за ознаками: - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.
Слідчий враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість злочину, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду при фактичних обставинах цього кримінального провадження, обумовлюється й серед іншого, можливістю притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, зокрема суворістю передбаченого покарання за вчинення злочину, у якому обґрунтовано підозрюється останній, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. Наявність ризику впливу на свідків, обусловлюється процедурою отримання їх показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, за таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Окрім цього на думку слідства, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 зможе вчиняти аналогічні злочини, шляхом сприяння, надання вказівок чи порад іншим особам, маючи можливість після чого уникнути кримінальної відповідальності ознайомившись з процесуальною процедурою збирання доказів, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою значно підвищує ризик продовження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Прокурор ОСОБА_9 , який входить до групи прокурорів для нагляду за додержанням законів у цьому кримінальному провадженні, а також слідчий відділення №2 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання, та звернули увагу суду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного тяжкого злочину, та є достатньо підстав, які безпосередньо вказують на ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде відповідати ризикам виконання підозрюваним його обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням погодився частково, а саме не заперечував пред`явлену йому підозру, але просив суд обрати більш мягий запобіжний захід, так як у нього є сім`я, на утриманні знаходиться малолітня дитина 2020 року народження, тобто він повинен забезпечувати свою сім`ю, тому просить при можливості обрати інший запобіжний захід.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.04.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 внесений запис про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 332 КК України, з якого вбачається що працівниками поліції виявлений факт організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза межами пункту пропуску в напрямку смт.Серпневе (Україна) - с.Бесарабяска (Республіка Молдова) громадянином України ОСОБА_10 .
За наявністю достатніх доказів, 02 квітня 2022 року о 15:55 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за ознаками: - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена з корисливих мотивів.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- рапортом старшого інспектора-чергового чергової частини про реєстрацію повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень № 667 від 01.04.2022 року, згідно якого отримане повідомлення від працівників прикордонної служби про те, що в ході спільної операції в смт. Тарутине прикордонників та СБУ м. Ізмаїл Одеської області було виявлено транспортний засіб марки DAEWOO моделі NEXIA, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в якому знаходились дві особи. В ході проведення фільтраційних заходів було встановлено, що громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сприяв незаконному перетинанню, переправленню осіб за грошову винагороду;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі свідчень якого встановлено, що 31.03.2022 року приблизно о 19:10 годині його зустрів на автостанції смт. Тарутине раніше незнайомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_8 , з яким він домовлявся щодо незаконного перетину державного кордону України. Після зустрічі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , на автомобілі марки ГАЗ, синього кольору, під керуванням останнього виїхали за межі смт. Тарутине. По дорозі ОСОБА_7 , за незаконний перетин державного кордону України передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 300 доларів США. По приїзду в одному із населених пунктів, якому саме ОСОБА_7 було не відомо, ОСОБА_8 залишив автомобіль ГАЗ, синього кольору біля житлового будинку та вони пересіли в автомобіль марки DAEWOO Nexia, сірого кольору, на якому попрямували до місця незаконного перетину державного кордону України. Під час руху на зазначеному транспортному засобі, на польовій дорозі, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 зупинили працівники Служби Безпеки України та Державної прикордонної служби України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі свідчень якого встановлено, що він організував незаконне переправлення через державний кордон України, раніше не знайомому йому чоловікові на ім`я ОСОБА_12 , якого на належному йому автомобілі марки ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, зустрів на автостанції смт. Тарутине Болградського району Одеської області. Після зустрічі, він разом з ОСОБА_12 на вказаному автомобілі попрямували в с. Підгірне Болградського району Одеської області. По дорозі Денис передав ОСОБА_5 , за незаконний перетин державного кордону України, грошові кошти в сумі 300 доларів США, які останній поклав у відділення бардачка. По приїзду в с. Підгірне, ОСОБА_5 залишив автомобіль марки ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, біля будинку свого знайомого ОСОБА_13 , та попросив у останнього автомобіль марки DAEWOO моделі Nexia, сірого кольору, на якому разом з ОСОБА_8 попрямував в смт. Серпневе Болградського району Одеської області, до місця незаконного перетину державного кордону України. Під час руху, на польовій дорозі, в зазначеному населеному пункті, не доїхавши до місця незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_5 зупинили працівники Служби Безпеки України та Державної прикордонної служби України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повністю підтверджує показання ОСОБА_5 , тобто дійсно 31.03.2022 року приблизно о 19:00 годині, передав у тимчасове користування свій автомобіль DAEWOO моделі NEXIA, реєстраційний номер НОМЕР_4 , сірого кольору, ОСОБА_5 для особистих потреб;

- протоколом огляду мобільний телефон (смартфон) виробника Samsung моделі Galaxy S21 FE 5G, у корпусі оливкового кольору, у чорному чохлі від 01.04.2022 року, згідно якого встановлене співпадання вихідних, вхідних з`єднань за допомогою месенджерів, а також чатів між абонентським номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , з абонентським номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яке проводилось зі свідком ОСОБА_7 , де серед представлених йому фото на фотознімку під № 1, свідок впізнав ОСОБА_5 , який сприяв свідку в незаконному перетинанню через державний кордон України;

- протоколом огляду мобільний телефон (смартфон) виробника Huawei P Smart 2019 моделі POT-LX1, у корпусі чорного кольору, у силіконовому чохлі чорного кольору, згідно якого встановлене співпадання вихідних, вхідних з`єднань за допомогою месенджерів, а також чатів між абонентським номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , з абонентським номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 ;

- протоколом обшуку автомобіля марки ГАЗ моделі 33021, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1995 року випуску, який на праві фактичного користування належить ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 300 доларів США, номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами: ML 01410109 E, PK 45692976 B, PE 64477258 A, які упаковані у сейф-пакет НПУ INP 1008636, свідоцтво про реєстраціє транспортного засобу серія НОМЕР_6 , на автомобіль марки ГАЗ моделі 33021, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1995 року випуску, зареєстроване на ім`я громадянина ОСОБА_14 , яке упаковано у сейф пакет НПУ INP 1008637, автомобіля марки ГАЗ моделі 33021, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, 1995 року випуску, що в повному обсязі підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду автомобіля марки DAEWOO моделі Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_4 , сірого кольору, 2007 року випуску, на якому ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, незаконно намагався переправити ОСОБА_7 через державний кордон України до Республіки Молдова, що підтверджується показами свідка ОСОБА_7 , та показами свідка ОСОБА_13 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого з урахуванням положень ч.2 ст. 183 КПК України може бути застосований такий запобіжний захід, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Вирішуючи питання про доцільність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Заборона катувань чи нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання, виступає одним із основних прав і одночасно гарантією таких невід`ємних прав людини, якими є право на життя, свободу та особисту недоторканність, право на повагу честі й гідності.
Так, стаття 28 Конституції України закріплює, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Це право є абсолютним, тому ніякі обставини не можуть виправдати застосування катувань.
Основним законом України також визначено, що чинні міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.
Основними документами, щодо заборони катувань є Конвенція ООН проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження та покарання (1984 р.), до якої Україна приєдналась у 1987 році та Європейська Конвенція про запобігання катуванням чи нелюдському або принижуючому гідність поводженню та покаранню (1987р.), яка була ратифікована Україною 21 січня 1997 року.
З аналізу Конвенції ООН проти катувань можна виділити основні ознаки катування: спричинення сильного болю або страждання; вчинене безпосередньо державними посадовими особами чи іншими «офіційними» особами, з їх підбурювання, з їх відома або з їх мовчазної згоди; вчинене з конкретною метою (або ціллю).
Стаття 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлює, що жодна людина не може зазнавати катувань чи нелюдського або такого, що принижує її гідність, поводження або покарання. Дана імперативна норма охороняє одну із основних цінностей демократичного суспільства та встановлює безумовну заборону катувань, нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження й покарання.
Прийнятий 23 лютого 2006 року Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» у статті 17 підтвердив обов`язок національних судів України застосовувати при розгляді справ як Конвенцію, так і практику Суду як джерело права.
Враховуючи значення статті 3 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод для забезпечення нормального існування особистості та функціонування сучасного суспільства, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дана стаття охороняє одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства і як така має загальнолюдське визнання.
Таке, що принижує гідність, є поводження, яке викликає у потерпілих почуття страху, муки і неповноцінності, та здатне принизити і зганьбити їх. Його також характеризують як таке, що може зламати фізичний і моральний опір потерпілого (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява № 5310/71, 18 січня 1978 року, §167) або примусити його діяти проти власної волі чи совісті (висновок Європейської Комісії у Грецькій справі).
Вирішуючи, чи є покарання або поводження «таким, що принижує гідність» за змістом статті 3, слід звертати увагу на те, чи є його метою принизити і зганьбити відповідну особу, а також, з огляду на його наслідки, чи вчиняє воно негативний вплив на його особистість, несумісний зі статтею 3 (рішення у справі «Raninen проти Фінляндії», заява № 20972/92, 16 грудня 1997 року, §55). Втім, відсутність такої мети не може виключити можливість встановлення порушення статті 3.
У рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» (Gefgen v. Germany) ЄСПЛ зазначив, що «філософська основа абсолютної природи статті 3 не дозволяє будь-яких винятків, виправдань чи балансування інтересів, незалежно від поведінки відповідної особи та природи правопорушення».
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 одружений, має малоітню дочку ОСОБА_15 2020 року народження, яка ще не досягла трирічного віку, тобто потребує постійного догляду. Відповідно до характеристики, наданою старостою с.Малоярославець-Другий Болградського району Одеської області ОСОБА_16 , мешканець села ОСОБА_5 ніде не працює, але товариський, має друзів, серед яких користується повагою, спиртними напоями не зловживає, не судимий, від сусідів та мешканців села скарг ніколи не надходило, тобто характеризується за місцем мешкання позитивно, за викликами слідчого з`являється, що підтверджується його явкою в судове засідання, хоча він не був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя оцінивши всі обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (малолітня дитина); репутацію підозрюваного, те що він не був судим; вважає, що незважаючи на те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового слідства повністю не виключається, але це не дає підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено, тому відмовляє в задоволенні клопотання.
Але, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та забезпечить належне забезпечення його утриманців, від чого буде залежати їх подальше матеріальне положення та відповідний стан життя.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000159 від 01.04.2022 року підозрюваному ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати у кримінальному проваджені №0000159 від 01.04.2022 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому з 20.00 години до 06.00 години відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) не відлучатися за межі Болградського району Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів мобільного телефону;

4) утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, визначеними слідчим або прокурором;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали до 03.06.2022 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу відділення №2 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07.04.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1