ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/730/22
Провадження № 1-кс/483/112/2022
У Х В А Л А
Іменем України
16 вересня 2022 року м. Очаків

Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору дізнання ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури, про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :

15 вересня 2022 року начальник СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури, про арешт майна.
Своє клопотання начальник сектору дізнання обґрунтувала тим, що сектором дізнання відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 від 13 вересня 2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, вчиненого за наступних обставин.
13 вересня 2022 року до відділення поліції № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від головного державного інспектора Миколаївського рибоохоронного патруля ОСОБА_4 про те, що 13 вересня 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи в акваторії Дніпровсько-Бузького лиману біля с. Дмитрівка Миколаївського району Миколаївської області, не маючи відповідного дозволу, здійснив вилов водних біоресурсів, а саме кефалі-сингіль у кількості 43 одиниць та карася в кількості 16 одиниць. Дії ОСОБА_5 спричинили збиток на суму 97665 грн.
За вказаним фактом відомості про кримінальне правопорушення були внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та розпочате досудове розслідування.
13 вересня 2022 року було проведено огляд місця події, в ході якого на узбережжі Дніпровсько-Бузького лиману біля с. Дмитрівка Миколаївського району Миколаївської області виявлено та вилучено знаряддя лову дві месинові сітки (довжиною 50 м, висотою l м, вічко 50 мм та довжиною 50 м, висотою l м, вічко 20 мм без бирок), а також костюм риболовний темного кольору. Вказані вище знаряддя лову передані під зберігальну розписку на відповідальне зберігання державному інспектору «Миколаївського рибоохоронного патруля» ОСОБА_4 .
Посилаючись на те, що вилучене майно є речовими доказами, з метою його збереження та проведення подальших слідчих дій, начальник сектору дізнанняпросила накласти арешт шляхом заборони на приховування, відчуження, псування, знищення, пошкодження, перетворення, користування та розпорядження вказаним майном.

Начальник сектору дізнання та особа, у користуванні якої перебуває майно, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.
Дослідивши долучені до клопотання документи, слідчий суддя дійшла такого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що сектором дізнання відділення поліції № 7 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 від 13 вересня 2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст.ст. 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого, прокурора, який звернувся з вимогою про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 та 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.
З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
В розумінні ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
За змістом ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, начальник сектору дізнання посилається на те, що вилучене в ході огляду місця події майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, до нього може бути застосовано спеціальну конфіскацію та у разі ненакладення арешту може бути приховане, змінене або знищене, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, начальником сектору дізнання доведено існування ризиків, визначених у абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання начальника сектору дізнаннята необхідність його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання начальника сектору дізнання ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури, про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на знаряддя лову дві месинові сітки (довжиною 50 м, висотою l м, вічко 50 мм та довжиною 50 м, висотою l м, вічко 20 мм без бирок) та костюм риболовний темного кольору, шляхом встановлення заборони на їх приховування, відчуження, псування, знищення, пошкодження, перетворення, користування та розпорядження, з метою збереження як речового доказу, спеціальної конфіскації та проведення судової іхтіологічної експертизи, на період проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000065.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: