Провадження №1-кп/447/247/22
Справа №461/3161/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2022 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000169 від 23 травня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, неодруженого, зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 23 травня 2022 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним вул. Ходорівською у м. Новий Розділ, поблизу будинку № 7, порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5; Розділу 2 п. 2.3 б); д); 2.9 а); Розділу 10 п. 10.1; Розділу 11 п. 11.3; Розділу 13 п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, які виразились в тому, що він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (2,19 проміле), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, без причин технічного характеру, допустив виїзд на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення із зустрічним мотоциклом марки «VIPER V200», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

У результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , водій мотоцикла ОСОБА_9 загинув на місці події.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, водій мотоцикла ОСОБА_9 в результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , отримав наступні тілесні ушкодження: тупу поєднану травму тіла у вигляді зливного крововиливу на внутрішній поверхні м`яких покровів голови в лобній ділянці зліва, неправильно-лінійного перелому клиноподібної кістки справа, крововиливів під м`які мозкові оболонки лівої лобної ділянки, правих потиличної та скроневої ділянок, повних поперечних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври: справа - ІІ-ІХ-го по середній аксілярній лінії; зліва - І-V-го по передній аксілярній лінії, множинних крововиливів та розривів на вісцеральній плеврі легень, що проникають глибоко в товщу легеневої тканини, повного, зі зміщенням кісткових відламків по довжині та ширині відкритого перелому лівої плечової кістки в ділянці її середньої третини, повних, зі зміщенням кісткових відламків по довжині та ширині відкритих переломів лівих ліктьової та променевої кісток в ділянці їх нижніх третин, повного, зі зміщенням кісткових відламків по довжині та ширині відкритого перелому лівої стегнової кістки в ділянці "її середньої третини, розриву капсули і зв`язкового апарату лівого колінного суглобу, садна на лівій гомілці та рани на лівій стопі. Вказана тупа посіпана травма тіла утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при контакті до такого (таких) в короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, могла виникнути 23.05.2022 при дорожньо-транспортній пригоді внаслідок контакту мотоцикліста з виступаючими частинами кузова автомобіля, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Таким чином, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у судовому засіданні просять призначити обвинуваченому ОСОБА_3 найсуворіше покарання. Потерпілі цивільний позов підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві, зазначивши, що всі потерпілі у зв`язку з втратою близької людини пережили великий стрес. Потерпіла ОСОБА_6 втратила чоловіка, батька своїх дітей, фізичний біль та страждання у зв`язку із втратою відчуває постійно та ніколи не змириться з його втратою, а потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 втратили батька, який був їхньою опорою та прикладом. Потерпілі зазначають при цьому, що не можуть змиритися з тим, що життя чоловіка та батька закінчилось від обставин, що не залежали від нього, а саме через неправомірні дії обвинуваченого, який у нетверезому стані виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення. У позовній заяві позивачі, зазначили, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду, що полягає у знищенні мотоцикла марки «Вайпер», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого відповідачем не відшкодована. Потерпілі оцінюють завдану їм моральну шкоду у розмірі по 500 000 грн кожному, виходячи з глибини, тривалості фізичного болю, душевних страждань і втрати, яку вони понесли, просять суд позов задоволити в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він 23.05.2022 керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , під час руху у нього з рук випав мобільний телефон, коли він намагався його підняти , виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з мотоциклом, яким керував ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що як в день перед аварією так і в цей день вживав алкоголь та сів за кермо свого автомобіля марки «Daewoo Lanos». Зазначив, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює, просить суд суворо не карати. Цивільний позов щодо стягнення з нього на користь кожного з потерпілих по 500 000 грн. моральної шкоди не визнає, щодо визначення розміру моральної шкоди покладається на думку суду, просить при цьому врахувати відсутність у нього можливості відшкодувати суму моральної шкоди, яка заявлена у позові.

Суд, заслухавши позиції учасників судового провадження, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам ч. 3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено .

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставини, дані про особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації та проживання характеризується типово, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря- психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого в сукупності, його ставлення до вчиненого, думку потерпілих щодо покарання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до вимог ст. 65 КК України. При цьому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину у сфері безпеки руху та грубе порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та непоправних наслідків - загибелі людини.

Щодо цивільного позову потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заявленого до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, то суд дійшов наступних висновків.

Вирішуючи питання щодо наявності спричинення ОСОБА_3 потерпілим моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь цивільних позивачів, суд враховує роз`яснення пунктів 3 та 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», в якому зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам , які проживали з нею однією сім`єю.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що моральна шкода потерпілим завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 і полягає вона в тому, що в результаті смерті чоловіка та батька тяжкість вимушених втрат потерпілих є непоправною та такою, яку неможливо компенсувати у будь-який спосіб.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілим суд враховує характер злочину, який характеризується необережною формою вини, глибину душевних страждань потерпілих у зв`язку з непоправною втратою близької людини, а також враховуючи нематеріальність моральних страждань, відсутність чітких критеріїв майнового виразу душевного болю, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що потерпілим завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що втрата чоловіка та батька призводить до глибокого та тривалого душевного болю та страждань.

На переконання суду такий розмір моральної шкоди, з урахування глибини страждань, а також того, що негативні наслідки вчиненого обвинуваченим злочину мають незворотній характер, не може вважатися завищеним або надмірним.

Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності, враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, при цьому суд бере до уваги особу обвинуваченого, а тому оцінює спричинену кожному з потерпілих моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.

З матеріалів справи не вбачається достатньо переконливих доказів заподіяння такого розміру шкоди, який передбачений цивільним позовом, а також такого матеріального стану обвинуваченого, який би свідчив про його спроможність задоволити вимоги цивільних позовів у заявленому розмірі грошового стягнення щодо моральної шкоди. Відтак, зазначений вище розмір задоволених позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого та інтересами потерпілих.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 термін його перебування під вартою з моменту фактичного затримання 23.05.2022.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, й призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 8 (вісім) років.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Галицького районного суду м. Львова від 24.05.2022 .

Речові докази: DVDдиск із відеозаписом механізму розвитку ДТП залишити при матеріалах кримінального провадження, мотоцикл Viper V200 р.н. НОМЕР_2 , автомобіль марки Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 - повернути власникам

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 9439( дев`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 23.05.2022, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по 200 000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1