1Справа № 335/3065/22 1-кс/335/1410/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горінчево, Хустський район, Закарпатська область, освіта середня, розлученого, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, командир відділення 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжі), перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 07 червня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 49 від 01.03.2022 молодший сержант ОСОБА_5 був залучений для проходження військової служби в ЗСУ за призовом під час мобілізації та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону цієї ж військової частини. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 15 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства. Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, молодший сержант ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 3, 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. У свою чергу, молодший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин. Так, 02.06.2022, приблизно в 15 годин 00 хвилин, перебуваючи біля с. Залізничне, Пологівського району, Запорізької області, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в присутності командира 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 , відмовився від несення будь-яких обов`язків військової служби, здав табельну вогнепальну зброю автомат АК НОМЕР_2 , та у подальшому, у період часу з 02.06.2022 по 07.06.2022, перебуваючи у місці тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 , біля АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з несенням військової служби та виконанням обов`язків військової служби, хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був їх виконувати.

Таким чином, Яким ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України відмова від несення обов`язків військової служби, вчинена в умовах воєнного стану, із застосуванням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатніх осіб.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначаючи, що менш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити. Зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є обгрунтованою, наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Також зазначив, що в його підпорядкуванні перебувають близько 10 осіб особового складу, оскільки ОСОБА_5 є командиром відділення, у зв`язку з чим може негативно впливати на солдат. ОСОБА_5 категорично відмовляється здійснювати службові військові обов`язки. Вважає, що ОСОБА_5 може вчинити злочин, який має ознаки дезиртирства, оскільки вчинив дії, які призвели до вчинення цього злочину. ОСОБА_5 має негативну характеристику, та жоден з службових офіцерів по службі не виявляє бажання поручитися за нього. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, із застосуванням застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що не розділяє позицію ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і позиції щодо відмови від проходження військової служби, оскільки така поведінка ОСОБА_5 є недопустимою. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою досить суворий, а застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суму яку просить застосувати прокурор є завеликою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є прямим керівником ОСОБА_5 пояснив, що підозрюваного ОСОБА_5 не готовий взяти на поруки, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що з 01.03.2022 по 01.06.2022 військовослужбовець ОСОБА_5 характеризиується ні добре, ні погано, на поруки також не готовий взяти підозрюваного. Вважає за доцільно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, свідків, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжі), здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 07 червня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

07.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

07.06.2022 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 409 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, який є тяжким військовим злочином, підозрюваним вчинені дії в умовах воєнного стану, та перебуваючи у зоні активних бойових дій. Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він має місце проживання та реєстрацію, раніше не судимий, розлучений, має на утриманні матір похилого віку (73 роки).

При цьому, слідчий суддя враховує вчинення підозрюваним дій під час воєнного стану, та відсутність довіри до останнього з боку командного складу.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, конкретні обставини вчинення злочину, сам характер скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою у повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинило загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, злочин не є особливо тяжким, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочину та специфіку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, слід визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 2 481,00 гривень), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, в якому буде проживати; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи, служби; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Виходячи з вимог ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 05 серпня 2022 року включно, який рахувати з 07 червня 2022 року, з дня його затримання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193 - 197, 202, 205, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 07 червня 2022 року до 05 серпня 2022 року включно.

Одночасно встановити розмір застави у межах 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 198 480,00 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області, номер розрахунку (IBAN) UA: 0001205, ДКСУ м. Київ, код отримувача , МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_5 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому буде проживати;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи, служби;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців, в межах строку досудового розслідування, з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 05.08.2022 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1