Справа № 309/1222/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/150/22 за апеляційною скаргою представників власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24.03.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000272 від 23.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.342 КК України та накладено арешт на вилучене 23.03.2022 майно під час затримання ОСОБА_6 , в порядку ст.208 КПК України, а саме: мобільний телефон «САМСУНГ А72», серійний номер НОМЕР_1 ІМЕІ №1 НОМЕР_2 , ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , з н.м.т. НОМЕР_4 , та грошові кошти, опечатано в паперовий конверт.

З клопотання вбачається, що 23.03.2022 під час забезпечення охорони публічного порядку чергової сесії Мукачівської міської ради за адресою вул.Духновича,2 в м.Мукачево, групою невідомих осіб чинився активний опір працівникам Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України, відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.214 КПК України начальником СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області внесені 23.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272.

Крім того, 23.03.2022 під час забезпечення охорони публічного порядку чергової сесії Мукачівської міської ради за адресою вул.Духновича,2 в м.Мукачево, групою невідомих осіб здійснено хуліганські дії, тобто грубе порушення громадського порядку, що виразилися у перешкоджанні нормальній роботі Мукачівської міської ради, намаганням зірвати сесію міської ради, перешкоджанням діяльності інших депутатів та демонстрації зневаги до прийнятих норм моральності.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.296 КК України, відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.214 КПК України начальником СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області внесені 23.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273.

23.03.2022 прокурором Мукачівської окружної прокуратури матеріали досудових розслідувань були об`єднані в одне кримінальне провадження та присвоєно єдиний номер №0000272.

-2-

23.03.2022 слідчим СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області було складено протокол затримання особи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , в порядку ст.208 КПК України, в ході якого було вилучено мобільний телефон «САМСУНГ А72», серійний номер НОМЕР_1 імеі №1 НОМЕР_2 , імеі №2 НОМЕР_3 , з н.м.т. НОМЕР_4 , та грошові кошти, які опечатано в паперовий конверт.

Необхідність накладення арешту на вилучене майно, а саме мобільний телефон слідчий обгрунтував тим, що вказаний телефон має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і може бути використаний як речовий доказ, з яким в подальшому можуть бути проведенні перевірки та відповідні експертизи.

Ухвала про задоволення клопотання слідчого про арешт майна мотивована тим, що вилучене 23.03.2022 під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, майно, має значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000272 від 23.03.2022 та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а тому з метою використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав накладення арешту на майно.

В апеляційній скарзі, представники власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Вважають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя не з`ясував всіх обставин, не дослідив належним чином у відповідності до вимог ст.173 КПК України надані матеріали, у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для накладення арешту, чим допустив істотні порушення кримінального процесуального закону. На думку представників, стороною обвинувачення не вказано, не встановлено та не доведено, що на вилученому мобільному телефоні містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вважають, що слідчим не було доведено, що вилучений мобільний телефон відповідає ознакам, передбаченим ст.98 КПК України, а слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не зазначено, яким саме критеріям, наведеним у даній статті, відповідає вилучене майно, та не обґрунтовано зв`язок між змістом інформації, збереженої на телефоні, та предметом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Вказують на те, що у день події 23.03.2022 у приміщенні Мукачівської міської ради, ОСОБА_6 був затриманий під час виконання ним своїх посадових обов`язків за договором щодо охорони об`єкту та забезпечення пропускного режиму до приміщення ради. Той факт, що ОСОБА_6 спільно з іншими співробітниками охоронної фірми обмежив входження до приміщення міськради депутатів фракції «Політична партія «Опозиційна платформа за життя» свідчить про виконання ними імперативних норм рішення РНБО та Указу Президента України, яким обмежена будь-яка діяльність цієї політичної партії. Зазначають, що за встановленими слідством обставинами, мобільний телефон вилучений у ОСОБА_6 не використовувався ним для вчинення злочину, єдиною підставою для його вилучення було те, що під час затримання ОСОБА_6 телефон перебував при ньому. Звертають увагу на те, що у матеріалах провадженні немає ухвали слідчого судді, якою б працівникам поліції було надано дозвіл вилучати мобільний телефон у ОСОБА_6 . До того ж, слідчі не позбавлені можливості отримати необхідну інформацію, яка ймовірно міститься на мобільному телефоні, шляхом отримання її з телекомунікаційних мереж. Також, ОСОБА_6 не заперечуватиме щодо проведення огляду належаного йому мобільного телефону

-3-

для забезпечення завдань кримінального провадження. Представники переконанні, що потреби досудового розслідування не виправдовують таке надмірне втручання у права та інтереси ОСОБА_6 , який є власником вилученого мобільного телефону.

Одночасно в апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.03.2022, оскільки такий пропущений з поважних причин. Обґрунтовують тим, що ухвалу про арешт майна постановлено слідчим суддею без виклику та повідомлення власника майна, а її копію отримано лише 07.04.2022.

Судове провадження розглядається за відсутності власника майна та його представників, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не пропущено.

Відповідно до вимог ст.372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 24.03.2022 не відповідає.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 23.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.342 КК України.

23.03.2022 слідчим СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області було складено протокол затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , в порядку ст.208 КПК України, в ході якого було вилучено мобільний телефон «САМСУНГ А72», серійний номер НОМЕР_1 імеі №1 НОМЕР_2 , імеі №2 НОМЕР_3 , з н.м.т. НОМЕР_4 , та грошові кошти, які опечатано в паперовий конверт.

24.03.2022 слідчий СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене 23.03.2022 під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, майно, а саме: мобільний телефон «САМСУНГ А72», серійний номер НОМЕР_1 імеі №1 НОМЕР_2 , імеі №2 НОМЕР_3 , з н.м.т. НОМЕР_4 .

24.03.2022 ухвалою слідчого судді накладено арешт на вилучене 23.03.2022 майно під час затримання ОСОБА_6 , в порядку ст.208 КПК України, а саме: мобільний телефон «САМСУНГ А72», серійний номер НОМЕР_1 ІМЕІ №1 НОМЕР_2 , ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , з н.м.т. НОМЕР_4 , та грошові кошти, які опечатано в паперовий конверт.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст.ст.94,132,173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати:

-4-

1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Обов`язок ініціатора клопотання довести обставини, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження то, що слідує з вимог ч.5 ст.132, ст.171 КПК України та відповідає передбаченим ст.ст.7,22,26 КПК України принципам змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого подано без дотримання вказаних вимог, оскільки всупереч вимогам ст.132 КПК України, слідчий не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

-5-

Проте з тексту клопотання слідчого вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення ст.170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

Також клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно з процесуальним законом, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально протиправних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що пунктом 3 частини 2 статті 168 КПК України встановлено заборону тимчасового вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

У клопотанні слідчого не зазначено, яка саме інформація містяться на вилученому мобільному телефоні, що має значення для досудового розслідування, та яку з об`єктивних причин не можливо було зчитати під час проведення його огляду.

До клопотання не долучено жодних доказів, що відносно вилученого майна призначено будь-яке експертне дослідження. Окрім того, із клопотання слідчого не вбачається, що доступ до майна володільцем майна якимось чином обмежувався.

Окрім того, в прохальній частині клопотання про накладення арешту на майно слідчий не зазначив, який саме спосіб обтяження майна суд має вибрати для забезпечення досягнення мети арешту майна, зокрема, заборона чи обмеження користування або розпорядження майном.

Разом з тим, до клопотання долучено повністю не читабельні копії матеріалів, та не долучено постанову про визнання вилученого у ОСОБА_6 мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні за №0000272, в рамках якого заявлено клопотання про арешт майна.

Окрім того, саме клопотання містить численні неточності, зокрема, на титульній сторінці клопотання вказано про те, що його ініціатором є слідчий СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, в той же час клопотання підписане слідчим СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області та погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.172 КПК України, згідно яких слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає прокурору клопотання з встановленням строку для усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя наведеної норми закону не дотримався, при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст.171 КПК України, та не виконав вимоги ч.3 ст.172 КПК України, а відтак прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

-6-

Крім того, слідчий суддя в ухвалі вийшов за межі клопотання слідчого про арешт майна та безпідставно наклав арешт на грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_6 , оскільки у клопотанні взагалі не ставилось питання про арешт грошових коштів та в матеріалах справи відсутні посилання і відповідна постанова на те, що кошти вилучені у ОСОБА_6 визнані речовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановлення ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення та які, відповідно до вимог ст.ст.409,412 КПК України, є підставою для її скасування.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, яка не булла усунута слідчим суддею в порядку ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга представників власника майна підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 цього Кодексу.

При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи прокурор не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданої ним скарги чи могли б істотно вплинути на вищевказані висновки апеляційного суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.172,404,405,407,412,415,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представників власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24.03.2022, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000272 від 23.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.342 КК України,- скасувати.

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області про арешт майна, яке вилучене 23.03.2022 під час затримання ОСОБА_9 , в порядку ст.208 КПК України, а саме: на мобільний телефон «САМСУНГ А 72», серійний номер НОМЕР_1 ІМЕІ №1 НОМЕР_2 , ІМЕІ №2 НОМЕР_3 , з н.м.т. НОМЕР_4 , який опечатано в паперовий конверт, у кримінальному провадженні №0000272 від 23.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.342 КК України, повернути прокурору Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 , для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали Закарпатського апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати прокурору для відома та виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: