Номер провадження 1-кп/521/1431/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000384 від 28.05.2022 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Корюківка, Чернігівської області, громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «НВФ Газар», маючого на утриманні двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27.05.2021 приблизно о 23 годині 00 хвилин перебував у своєму помешканні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїми друзями ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , де розпивали спиртні напої.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв де правої руки кухонний ніж, який лежав на столі, для побутових цілей. В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 через малозначний привід виник словесний конфлікт, який переріс у взаємну штовханину, під час якої ОСОБА_4 тримаючи вказаний кухонний ніж біля свого живота, діючи необережно, внаслідок злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, через активні дії потерпілого ОСОБА_6 , направлені на відібрання у нього ножа, не віддав даного ножа та під час взаємної штовханини, ОСОБА_6 навалився всім тілом на ОСОБА_4 , в результаті чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота, з локалізацією в пупковій ділянці справа та колото-різаної рани живота, з локалізацією в ділянці лівого підребер`я. Крім цього, в той час, як останні вже підвелися з підлоги, ОСОБА_4 , не випустивши з правої руки ножа та не маючи наміру, продовжуючи намагатися вихопити у ОСОБА_4 ніж, отримав колото-різану рану м`яких тканин шиї в нижній третині.

Тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран живота за критерієм згідно п. 2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани м`яких тканин шиї за критерієм згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після припинення сумісної сутички та штовханини, ОСОБА_4 , побачивши, що в результаті нехтування ним суспільно-небезпечних наслідків під час вищезазначених його дій, ОСОБА_6 отримано колото-різані поранення, одразу почав надавати постраждалому домедичну допомогу та викликав карету швидкої, яка, в свою чергу, потерпілого ОСОБА_6 з отриманими тілесними ушкодженнями доставила до КНП «Міська клінічна лікарня №1».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Під час проведення досудового слідства 12.08.2022 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку ч.1 ст. 469 КПК України було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000384.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 128 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду.
Захисник не заперечував щодо затвердження угоди.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
За таких обставин суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, захисника, прийшов до висновку, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 128 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень як нетяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 які передбачені ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною , що обтяжує покарання ОСОБА_4 яка передбачена ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Судом також встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.
Арешт накладений ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 02.06.2022 року, 02.06.2022 року, 31.05.2022 року, слід скасувати.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 12.08.2022 року між потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000384 від 28.05.2022 р.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один )рік.
Згідно ст. 76 КК України ОСОБА_4 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, а також додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
- пачку цигарок «LM»; дві запальнички, штани сірого кольору; носки чорного кольору; футболка чорного кольору зі сквозними отворами та плямами бурого кольору; кросівки чорного кольору з білими вставками; предмет, схожий на кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору; футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; футболку гірчичного кольору зі слідами речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору з підлоги; змиви речовини бурого кольору з підлоги з правої сторони стола; одна коробка з написом «Vodka of Finland»; 3 стакани; світло-зелену футболку з плямами речовини бурого кольору, що розташовані в районі правого плеча, поміщену до паперового конверту коричневого кольору; штани чорного кольору, поміщені до паперового конверту коричневого кольору - які зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знищити;
- дві зв`язки ключів; портмоне чорного кольору, в якому знаходилось 245 грн.; банківську картка Монобанку № НОМЕР_1 ; три знижкових картки вважати овернутими власнику ОСОБА_6 за належність згідно зберігальної розписки.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1