Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2139/22

Номер провадження: 1-кс/511/875/22

12.10.2022 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2022 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку 09 серпня 2005 року набула права керування транспортними засобами, діючи у порушення вимог законодавства, вчинив кримінальне правопорушення, направлене проти безпеки руху, що призвело до спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, при наступних обставинах.

10 жовтня 2022 року приблизно о 17 годині 45 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-21051», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (3,26% етилового спирту в крові), здійснював рух у денний час доби по асфальтованому сухому дорожньому покриттю проїзної частини вулиці Садова в селі Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, з боку польової дороги у напрямку вулиці Центральна, де ширина проїзної частини становить усього 3,4 метри, проте, організований двосторонній рух.

Перебуваючи у стані важкого алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_5 позбавив себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну та контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою постійно не стежив, та відповідним чином не відреагував на її зміну, чим проявив злочинну недбалість.

Так, наближаючись до крутого заокруглення дороги праворуч, напроти будинку № 1 по вулиці Садова, водій ОСОБА_5 заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, не переконався, що при виїзді з повороту він залишиться на своїй смузі руху і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

У той самий час, у зустрічному напрямку рухався мотоцикл «HONDA CBR 250R», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

При виїзді із заокруглення дороги, водій ОСОБА_5 , через неуважність і стан сп`яніння, своїми діями створив небезпеку для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бічного інтервалу, не впорався з керуванням і, як наслідок, допустив зіткнення з мотоциклом, що призвело до його перекидання і падіння мотоцикліста на проїзну частину.

В результаті ДТП водієві мотоциклу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесне ушкодження, з якими він доставлений до КНП «ООДКЛ» ООР.

Отже, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.3 б; 2.9. а; 13.1.; 13.3. «Правил дорожнього руху» і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також спричиненням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження.

10 жовтня 2022 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку статті 208 КПК України.

В подальшому, 11 жовтня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 10.10.2022, схемою до нього; протоколом огляду від 10.10.2022; висновком медичного огляду на стан сп`яніння № 21 від 10.10.2022, згідно якого ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України від 10.10.2022; залученими до провадження речовими доказами (транспортними засобами-учасниками ДТП).

Окрім того, наразі органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків. Також, з метою укриття злочину та ухилення від відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 після вчинення злочину з місця пригоди зник, автомобіль заховав, про злочин нікого не повідомив.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застави, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний просив прийняти рішення на розсуд суду.

Захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.
Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000453, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286-1 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування.

При цьому, стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують наразі наступні ризики, які передбачені диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Відповідно частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Санкція частини 1 статті 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З матеріалів клопотання, встановлено, що підозрюваний раніше не судимий.

Так, пункт 3 частини 2 статті 183 КПК України регламентує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Європейський суд з прав людини щодо наявності ризиків неодноразово зазначав, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення ЄСПЛ за скаргою №26772/95 від 06.04.2000 року по справі «Лабіта проти Італії», пп. 162-165).

Прокурором не доведено, що підозрюваний, перебуваючи на волі переховувався від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Так, з протоколу затримання вбачається, що підозрюваного було затримано після безпосереднього вчинення злочину, відомостей щодо переховування останнього матеріали клопотання не містять.

Згідно частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, а також те, що останній раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, а також те, що прокурором не доведено, що підозрюваний перебуваючи на волі переховувався від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, тобто до 10 грудня 2022 року (включно), заборонивши підозрюваному залишати житло з 22:00 години по 06:00 годину (наступного дня) за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти наступні обов`язки:

-прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування;

-не відлучатись за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Підозрюваного негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1