Справа №760/5327/22
11.10.2022 м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
Головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
На підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 22.08.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено тримання під вартою на строк 60 днів, до 20.10.2022 р. включно, однак до цієї дати суд не має можливості розглянути кримінальне провадження по суті та прийняти остаточне судове рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні прокурор просив вирішити питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою ще на 60 днів без права внесення застави. Прокурор пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Прокурор зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення обвинувачений може переховуватися значний термін від суду. Вищевикладене, на переконання прокурора, свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам та забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначивши, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зобов`язується прибувати до суду за кожним викликом.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приходить до наступних висновків.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 20.10.2022 року, однак судове слідство по кримінальному провадженню не завершено та не прийнято остаточного рішення, враховуючи те, що не відпали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений ОСОБА_4 може переховування від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин справи; вчинити інше кримінальне правопорушення), враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду.
Судом також враховано, що обвинуваченому ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, що із врахуванням стадії судового розгляду, може свідчити про наявність ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів, наданих на досудовому розслідуванні.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 05.10.2020 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 02.02.2021 р. покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді 50 годин громадських робіт; 23.07.2021 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру слідчим відділом відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області за ч. 2 ст. 185 КК України, матеріали відносно якого 26.07.2021 р. в порядку ст. 291 КПК України направлено до Приморського районного суду міста Одеси, що у своїй сукупності свідчить про існування ризику, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом також враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має постійного та зареєстрованого місця проживання у м. Києві, не працевлаштований та суспільно корисною працею не займається, а отже не має постійного джерела заробітку, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, що вказує на відсутність в обвинуваченого стійних соціальних зв`язків; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що у своїй сукупності із зазначеним вище свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, та на неможливість запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких встановив суд, шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 183, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, суд вважає необхідним продовжити тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів без права внесення застави.
Керуючись ч. 3 ст. 331, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 376 КПК України, ст. ст. 29, 124 Конституції України, ст. ст. 6, 15 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 09 грудня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала суду діє до 09 грудня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1