Справа № 489/2537/22
Провадження № 1-кс/489/830/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

09 вересня 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000396 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна,

встановив:

СВ ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом виявлення 05.09.2022 поблизу залізничного мосту, розташованого неподалік с. Каравелове, Миколаївського району Миколаївської області трупів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ознаками насильницької смерті.

До суду надійшло клопотання прокурора про арешт вилучених 05.09.2022 в ході огляду місця події одягу та іншого майна, перелік якого зазначений у клопотанні, що знаходилося в місці виявлення трупів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з метою забезпечення його збереження як речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши заяву про підтримання клопотання та проведення розгляду за його відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Володільці тимчасово вилученого майна до суду не викликалися з врахуванням того, що вилучене майно було виявлене біля трупів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та могло належати їм, а відомості щодо інших осіб, яким могло належати вилучене майно, у слідчого судді відсутні.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000396 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та що вилучене в ході досудового розслідування майно дійсно є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, оскільки було виявлене в місці вчинення вказаного кримінального правопорушення, та визнане речовим доказом постановою слідчого, тому з метою забезпечення його збереження для розслідування та закінчення даного провадження необхідно накласти на нього арешт.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження. Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000396 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, накласти арешт на вилучене 05.09.2022 в ході огляду місця події майно:

обгортку від горіхів «Big Bob»; куртку чоловічу із синтетичного матеріалу чорного кольору зі слідами бруду; відкриту пачку цигарок марки «Strong»; чорну чоловічу сумку із ремінцем, виготовлену із тканини; паспорт МО НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ; порожній прозорий поліетиленовий пакет; шкіряний чоловічий гаманець коричневого кольору; футболку із синтетичної тканини чорного кольору; банківську картку АТ «ПУМБ» № рахунку НОМЕР_2 ; банківську картку АТ «Державний ощадбанк» № рахунку НОМЕР_3 ; чоловічий светр із капюшоном з написом «Pixel»; паперову довідку на ім`я ОСОБА_4 про статус внутрішньо переміщеної особи від 04.04.2022; паперовий чек АТ «Ексимбанк»; паперову картку видачі гуманітарної допомоги на ім`я ОСОБА_5 ; три порожні картонні паки прямокутної форми з-під використаного алкогольного напою з написом «Южное крепкое белое»; два чорні гумові капці без назви 44 розміру; два чорні гумові капці без назви невстановленого розміру; паперовий фрагмент документа довідки на ім`я ОСОБА_5 про статус внутрішньо переміщеної особи; чоловічу кепку чорного кольору з емблемою «NE»; банківську картку АТ «Укрексимбанк» № рахунку НОМЕР_4 ; банківську картку АТ «Абанк» № рахунку НОМЕР_5 ; банківську картку АТ «ПриватБанк» № рахунку НОМЕР_6 ; паперову картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_7 ; пристрій для куріння, виготовлений з двох пластикових пляшок, заповнених водою; паперову картку платника податків на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_8 ; плед розміром 1,2х1,6 м з візерунком коричнево-помаранчевого кольору; чоловічу футболку сірого кольору; паспорт НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_5 ; пластикову запальничку; автомобільну свічу запалення; пластикову запальничку марки «Крікет»,

шляхом позбавлення права розпорядження та користування вказаним майном, до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1