Справа № 526/1184/22
Провадження № 1-кс/526/447/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року м. Гадяч
слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000312 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и л а:

19 липня 2022 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000312 від 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, вказуючи, що 18.07.2022 року до ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (м. Лохвиця) надійшло повідомлення через службу 102 від поліцейського СРПП ВП №2 Миргородського РВП старшого сержанта поліції ОСОБА_4 про те, що 18.07.2022 року близько 03 год. 25 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання запропонував та обіцяв надати поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень, за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ЖЄО № 2172 від 18.07.2022 року. Також, ОСОБА_5 , в цьому ж місці та час надав ОСОБА_4 неправомірну вигоду у сумі 1320 гривень за непритягнення до адміністративної відповідальності, поклавши дану суму грошей до салону службового автомобіля «Chevrolet Niva», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
18.07.2022, за вказаним фактом, слідчим ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000312, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.369 КК України.
18.07.2022 в м.Заводське по вул.Лермонтова Миргородського району Полтавської області, в ході огляду місця події слідчим в службовому автомобілі Національної поліції України виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1320 гривень, які належать ОСОБА_5 та надавалися ним в якості неправомірної вигоди працівникові ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області. Дані грошові кошти номіналом: 2 купюри номіналом по 500 гривень, серія та номер: ГБ 0263681, СД 9021784; 1 купюра номіналом 200 гривень, серія та номер: УВ 8152531; 1 купюра номіналом 100 гривень, серія та номер: АВ 3983607; та 1 купюра номіналом 20 гривень, серія та номер: ЮГ 6494588.
Після вилучення вказані грошові кошти визнані речовими доказами і зберігаються при матеріалах даного кримінального провадження у ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м.Лохвиця, вул.Гоголя, 19.
Слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.
ОСОБА_5 теж звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти накладення арешту на грошові кошти.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 18.07.2022 за № 0000312, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.
Постановою слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 18.07.2022 у кримінальному провадженні № 0000312 від 18.07.2022 речовим доказом визнано: грошові кошти в сумі 1320 грн.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідча суддя врахувала:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 18.07.2022 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 18.07.2022 року грошові кошти в сумі 1320 грн. є предметом кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на грошові кошти в сумі 1320 грн. є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 18.07.2022 року їх визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.
Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для проведення експертиз та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на грошові кошти, вилучені під час проведення огляду місця вчинення правопорушення, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.
Керуючись статтями ст. 131, 170-173, 309, 290-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000312 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України задовольнити.
Накласти арешт на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000312 від 18.07.2022 арешт на майно вилучене під час проведення огляду місця події 18.07.2022 в АДРЕСА_1 , а саме на грошові кошти грошові купюри: 2 купюри номіналом по 500 гривень, серія та номер: ГБ 0263681, СД 9021784; 1 купюра номіналом 200 гривень, серія та номер: УВ 8152531; 1 купюра номіналом 100 гривень, серія та номер: АВ 3983607; та 1 купюра номіналом 20 гривень, серія та номер: ЮГ 6494588, котрі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (контактний номер телефону відсутній), що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Місцем зберігання даних грошових коштів визначити ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м.Лохвиця, вул.Гоголя, 19.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1