Справа № 460/5772/18
Провадження №1-кп/944/189/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001356 від 02.11.2017 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залужжя Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, який працює шофером в ТзОВ "Дерев`яний Дім", раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України,
в с т а н о в и в:
17 жовтня 2017 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинили крадіжку з приміщення будівлі колишнього квасозасолочного цеху, яке належить спільно-українсько-польському ТзОВ «Лікополь», директором якого є ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , прибувши до зазначеної будівлі, маючи умисел на таємне викрадння чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, спільними діями, таємно проник в середину приміщення через вікно, яке наполовину забите дошками, звідки викрав три труби довжиною по 2,5 м діаметром 25 мм вартістю 300 грн кожна, 5 метрів проводки вартістю 150 грн, два алюмінієві плафони вартістю 200 грн кожен, три металеві платформи виготовлені з кутників вартістю 250 грн кожна, дві металеві пластини вартістю 100 грн кожна, дві металеві труби довжиною по 1 м діаметром 25 мм вартістю 100 грн кожна, датчик тиску МВТП-160 вартістю 200 грн, дві труби довжиною по 4 м. діаметром 25 мм вартістю 350 грн кожна, після чого разом з ОСОБА_5 розпорядилися викраденим на власний розсуд, заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 3500 грн.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2018 з кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України (справа №460/1304/17), матеріали провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, виділено в окреме провадження, якому присвоєно №460/5772/18.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку згідно викладених в обвинувальному акті обставин. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, якою просив проводити підготовчі та судові засідання без його участі, претензій до обвинуваченого не має.
Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Як встановлено у судовому засіданні, показання ОСОБА_4 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у приміщення.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, суворо дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного злочину, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання.
Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Крім цього, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 370, 373-374, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, а саме: три труби довжиною по 2,5 м діаметром 25мм, 5 метрів проводки, два алюмінієві плафони, три металеві платформи вироблені з кутників, дві металеві пластини, дві металеві труби довжиною по 1 м, діаметром 25 мм, датчик тиску МВТП-160, дві труби довжиною по 4 м., діаметром 25 мм - повернути директору ТзОВ «Лікополь» ОСОБА_6 .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1