ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2022 Справа №607/3517/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000484 про обвинувачення

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, безробітного, неодруженого, раніше судимого, востаннє 10 листопада 2016 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 4 місяці позбавлення волі, які відбув,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 та ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , представника потерпілого ОСОБА_21 , захисника ОСОБА_22 , обвинуваченого ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

Так, 18 лютого 2018 року близько 15 год. 20 хв. в обвинуваченого ОСОБА_13 , який перебував поблизу обгородженої та охоронюваної території виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що призначений для прийому та зберігання дизельних поїздів, що в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть поміченими сторонніми особами, незаконно проник на вказану територію, де зірвавши захисну пломбу на вхідних дверях, зайшов у вагон пасажирського поїзда ДР1А №245-1, звідки умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, намагався викрасти 51 кг металу у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону, вартістю 1 581 грн., однак, не виконавши усі дії, які вважав необхідними для завершення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий у тому ж вагоні працівниками виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Крім цього, 22 березня 2021 року близько 23 год. 00 хв. в обвинуваченого ОСОБА_13 , коли він перебував на території Тернопільського залізничного вокзалу, що в м.Тернополі на майдані Привокзальному, 1, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з полички біля прилавка, викрав належні ОСОБА_23 : мобільний телефон торгової марки «Самсунг Гелексі А10 СМ-А105Ф/ДС», вартістю 1 822, 5 грн., а також гаманець, чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, після чого із вказаним майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив вказаному вище потерпілому матеріальну шкоду на наведену суму.

Також, 25 березня 2021 року близько 10 год. 30 хв. в обвинуваченого ОСОБА_13 , коли він перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в процесі словесного конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_24 , виник злочинний умисел, направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень, реалізовуючи який він тоді ж і там же, тримаючи у своїй правій руці кухонний ніж, умисно наніс вказаній потерпілій 1 дотичний удар у середню третину шиї з правого боку, чим спричинив останній легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у вигляді рани на шиї справа.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_13 спочатку своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, не визнавав, вказуючи на те, що 18 лютого 2018 року близько 15 год. 20 хв. перебував на території виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що призначений для прийому та зберігання дизельних поїздів, що в м.Тернополі по вул.Татарській, 26, куди зайшов шляхом вільного доступу через дірку в огорожі, з метою позбирати пшеницю, яка там розсипалась після розвантаження потягу, однак, захотівши у туалет, зайшов у вагон, який був відчиненим, де його, надалі, затримали працівники виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Однак, наприкінці судового розгляду обвинувачений ОСОБА_13 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 та ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальних актах, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 18 лютого 2018 року близько 15 год. 20 хв. перебуваючи поблизу обгородженої та охоронюваної території виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що в м.Тернополі по вул.Татарській, 26, незаконно проник на вказану територію, де зірвавши захисну пломбу на вхідних дверях, зайшов у вагон пасажирського поїзда, звідки намагався викрасти 51 кг металу у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону, які попередньою демонтував, однак тоді ж був помічений та затриманий у тому ж вагоні працівниками вказаного депо. Крім цього, 22 березня 2021 року близько 23 год. 00 хв. в він, обвинувачений, перебуваючи на території Тернопільського залізничного вокзалу, що в м.Тернополі на майдані Привокзальному, 1, та побачивши, що чоловік поклав на поличку біля прилавку мобільний телефон та гаманець, які він таємно викрав звідти. Також, 25 березня 2021 року близько 10 год. 30 хв. в нього, обвинуваченого, коли він перебував в приміщенні своєї квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт із раніше знайомою ОСОБА_24 , в процесі якого він, ОСОБА_13 , наніс останній кухонним ножем, якого тримав у своїй правій руці, 1 дотичний удар у середню третину шиї з правого боку. На даний час про вчинене він, обвинувачений, щиро шкодує.

Крім повного особистого визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 та ч.2 ст.185 КК України, його винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушеннях об`єктивно повністю стверджується також доказами, які були досліджені в судовому засіданні, зокрема:

за епізодом від 18 лютого 2018 року:
-показаннями представника потерпілого ОСОБА_21 , яка пояснила, що 18 лютого 2018 року близько 15 год. 20 хв., обвинувачений проник на обгороджену та охоронювану територію виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що на вулиці Татарській, 26 в м.Тернополі, звідки намагався викрасти із вагону поїзда ДР1А №245-1, метал у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону вагою 51 кг, однак був затриманий майстром ОСОБА_25 та заступником начальника ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль» ОСОБА_26 у вищевказаному вагоні, які в подальшому викликали працівників поліції. Даний вагон перебував в депо, оскільки потребував ремонту та він був опломбований, дверні ручки всередині вагону можуть бути обмотані дротом, а тому вільного доступу до них немає;

-показаннями свідка ОСОБА_27 слюсаря виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», який пояснив, що 18 лютого 2018 року зранку йшов на роботу біля вагону ДР1А №245-1, який був на той час заварений і опломбований. Пізніше, того ж дня, близько 16 год., йому, свідку, зателефонував майстер ОСОБА_25 , який повідомив, що у поїзді, який очікує ремонту, знаходиться невідома людина та попросив підійти до нього. ОСОБА_25 , він та ОСОБА_28 попрямували до поїзда, де він, свідок, з ОСОБА_28 обійшли поїзд з однієї сторони, а ОСОБА_25 пішов з іншої. Коли вони підійшли до останнього вагону поїзда ДР1А №245-1, то побачили відчинені двері вагону і обвинуваченого, одягнутого в темному одязі, якого запитали, що він тут робить. В той момент, коли вони підходили до вагону, обвинувачений переховувався. Всередині вагону, де були демонтованими та скрученими пластини облицювальних планок з алюмінію, пломба якого була зірваною, на їхні запитання, що обвинувачений тут робить, останній відповів, що шукав мідь;

-показаннями свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_25 працівників виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», які пояснили аналогічне, що і свідок ОСОБА_27 ;

-показаннями свідка ОСОБА_26 заступника начальника з експлуатації ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що на вулиці Татарській, 26 в м.Тернополі, який пояснив, що 18 лютого 2018 року близько 15год. 20 хв. до нього зателефонував начальник ДЕПО, який повідомив, що майстром ОСОБА_25 та ще двома працівниками ОСОБА_28 та ОСОБА_27 затримано невідому особа, яка проникла на обгороджену та охоронювану територію ВСП та намагалась викрасти із вагону поїзда ДР1А №245-1, метал у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону. Коли він, свідок, прибув на територію ДЕПО, то побачив обвинуваченого біля вагону, а біля нього його працівників. Алюмінієві пластини вже були підготовлені для крадіжки, тобто, були демонтовані, зігнуті, оскільки довжина пластин складає близько 2-2,5 м, і зв`язані. Вага підготовлених пластин, які намагався викрасти обвинувачений становила 51 кг;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18 лютого 2018 року, відповідно до якого заступник начальника «ДЕПО м.Тернопіль» ОСОБА_26 повідомив працівників поліції про те, що 18 лютого 2018 року близько 15 год. 30 хв. невідома особа проникла на територію ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль», що за адресою м.Тернопіль вул.Татарська, 26, де, в подальшому, проникла у моторний вагон ДР1А-245-1, звідки намагалась викрасти 51 кг металу у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону;

-протоколом огляду місця події з таблицею фотоілюстрацій до нього від 18 лютого 2018 року, за яким слідчим, у присутності понятих та спеціаліста, було оглянуто моторний вагон ДР1А-245-1, розташований на території ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль», що за адресою м.Тернопіль вул.Татарська, 26, зафіксовано там обстановку, вилучено речові докази та сліди папілярних узорів пальців рук;

-протоколом огляду місця події з таблицею фотоілюстрацій до нього від 19 лютого 2018 року, згідно якого слідчим, у присутності понятих та спеціаліста було оглянуто територію виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що в м.Тернополі по вул.Татарській, 26, зафіксовано там обстановку;

-висновком судової дактилоскопічної експертизи №1.4-202/18 від 20 лютого 2018 року, за яким з вилучених, при огляді місця події 18.02.2018 року моторного вагона ДР1А-245-1, розташованого на території ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль», що в м.Тернополі по вул.Татарській, 26, 3 слідів папілярних узорів, слід, розміром 25x20 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 3, придатний для ідентифікації особи, інші 2 непридатні;

-висновком судової дактилоскопічної експертизи №1.4-220/18 від 27 лютого 2018 року, відповідно до якого вилучений, при огляді місця події 18.02.2018 року моторного вагона ДР1А-245-1, розташованого на території ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль», що в м.Тернополі по вул.Татарській, 26, слід розміром 25x20 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 3, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_13 ;

-протоколом огляду предмету від 26 лютого 2018 року з таблицею фотоілюстрацій, згідно якого слідчим СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області, за участю директора ДП «Тернопільвторкольормет» ОСОБА_29 та заступника начальника ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль» ОСОБА_26 , було оглянуто метал у виді алюмінієвих пластин з внутрішньої обшивки салону вагона ДР1А №245-1, що були вилучені під час огляду місця події 18 лютого 2018 року та зафіксовано їх ознаки;

-довідкою виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 18 лютого 2018 року, відповідно до якої вага брухту алюмінію вид 14, що був підготовлений до крадіжки, становить 51 кг, вартістю 1 861, 5грн.;

-довідкою ДП «Тернопільвторкольормет» від 26 лютого 2018 року, за якою вартість 1 кг брухту алюмінію, станом на 18 лютого 2018 року, становила 31 грн.;

-речовими доказами, які були оглянуті судом безпосередньо в судовому засіданні - 51 кг металу у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону вагону.

за епізодом від 22 березня 2021 року:
-заявою ОСОБА_23 , відповідно до якої останній просить працівників поліції притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 22 березня 2021 року близько 23 год. на території залізничного вокзалу м.Тернополя таємно викрала у нього гаманець, чорного кольору та мобільний телефон торгової марки «Самсунг А10», чим спричинила матеріальну шкоду;

-висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-21/3707-ТВ від 13 квітня 2021 року, згідно якої ринкова вартість вживаного мобільного телефону торгової марки «Самсунг Гелексі А10 СМ-А105Ф/ДС», станом на 22 березня 2021 року, становить 1 822, 5 грн.

за епізодом від 25 березня 2021 року:
-заявою ОСОБА_24 від 25 березня 2021 року, за якою остання просить працівників поліції притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_13 ,який того дня близько 10 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , наніс їй тілесні ушкодження у вигляді порізу на шиї;

-висновком судово-медичної експертизи №247 від 14 квітня 2021 року, згідно якого при СМЕ у ОСОБА_24 виявлена рана на шиї справа, яка в умовах травмпункту КНП «ТМКЛШД» 25 березня 2021 року була піддана первинній хірургічній обробці, яка утворилась від ріжучої дії гострого предмета, незадовго до звернення ОСОБА_24 за меддопомогою, не виключено 25 березня 2021 року, і відноситься легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Стороною захисту в процесі судового розгляду були заявлені клопотання про визнання недопустимими в порядку ст.ст. 86-89 КПК України речових доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а також документів, в яких міститься інформацію стосовно вказаних речових доказів з підстав не відкриття їх обвинуваченому ОСОБА_13 та захиснику ОСОБА_22 в порядку ч.11 ст.290 КПК України при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження після завершення досудового розслідування, а також незаконності отримання таких речових доказів.

Розглядаючи наведене клопотання, суд виходить із наступних обставин.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

За ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані. В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених ст.615 цього Кодексу.

Так, 18 лютого 2018 року слідчим, у присутності понятих та спеціаліста, було оглянуто моторний вагон ДР1А-245-1, розташований на території ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль», що за адресою м.Тернопіль вул.Татарська, 26, звідки, у тому числі, вилучено речові докази алюмінієві пластини, вагою 51 кг, з внутрішньої обшивки салону вагону ДР1А №245-1.

Після завершення досудового розслідування, сторона захисту ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_22 28 лютого 2018 року ознайомились за матеріалами досудового розслідування, про що свідчать відповідні протоколи про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 28 лютого 2018 року, чим стороною обвинувачення виконано вимоги ст.290 КПК України.

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові від 27 січня 2020 року об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 754/14281/1, провадження № 51-218кмо19), в якій зроблено висновок про те, що «відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст.290 КПК не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст.412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п.1 ч.1 ст.438 КПК судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового чи апеляційного провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами».

Виходячи із викладеного висновку, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні на стадії виконання ст.290 КПК України стороні захисту було відкрито всі матеріали досудового розслідування, у тому числі, документи, в яких було зазначено характеристики речових доказів, зокрема, 51 кг металу у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону вагона, після чого жодних клопотань щодо необхідності безпосередньо оглянути вказані речові докази ні ОСОБА_13 ні його захисником не заявлялось, що свідчить про те, що їхнє право на ознайомлення із речовими доказами стороною обвинувачення не обмежувалось.

Право на ознайомлення з вищезазначеними речовими доказами було забезпечено стороні захисту судом, чим його реалізовано при здійсненні судового провадження.

При цьому, обґрунтованих доказів, які б свідчили про те, що зазначені речові докази було отримано стороною обвинувачення усупереч визначеному законом порядку, судом в процесі судового розгляду не здобуто та стороною захисту не подано.

А тому суд, зважаючи на вищенаведені обставини, приходить до обґрунтованого переконання, що підстав для визнання речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема, 51 кг металу у виді алюмінієвих пластин для внутрішньої обшивки салону вагона, а також документів, в яких міститься інформація про них, недопустимими доказами на підставі ст.ст. 86-89 КПК України, немає.

Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за: ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище, ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його вік, негативний стан його здоров`я, який по місцю проживання негативно не характеризується, однак ніде не працює, зловживає алкоголем, вживає наркотичні речовини, будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі, за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив, у тому числі, корисливі злочини, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи та схильність до протиправної поведінки, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, а також відвернення заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди.

Таким чином, суд, з урахуванням наведеного, відсутності обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_13 обставин, вважає, що вказаному обвинуваченому слід призначити покарання у в межах санкцій статей обвинувачення, а саме за: ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, за кожною із них, а також ч.2 ст.125 КК України виді обмеження волі, і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним та достатнім для виправлення даного обвинуваченого, досягнення мети покарання та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки, за вищенаведеного, виправлення та перевиховання вказаного обвинуваченого неможливі без ізоляції останнього від суспільства.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, вартість яких в загальній сумі 1 523, 25 грн. підлягає стягненню із ОСОБА_13 на користь держави з відповідним призначенням платежу.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні: бирка (захисна пломба), яка була зірвана з дверей вагону №ДР1А №245-1, а також кухонний ніж, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід знищити; алюмінієві пластини, вагою 51 кг, з внутрішньої обшивки салону вагону ДР1А №245-1, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ТРУП ГУНП в Тернопільській області (квитанція №009402), необхідно повернути ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; мобільний телефон торгової марки «Самсунг Гелексі А10 СМ-А105Ф/ДС», що повернутий потерпілому ОСОБА_23 слід залишити у розпорядженні останнього.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.125 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями наступні покарання, зокрема, за:

-ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

-ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-ч.2 ст.125 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_13 за цим вироком покарання рахувати з моменту звернення даного вироку до виконання.

Зарахувати ОСОБА_13 у строк призначеного судом за цим вироком покарання термін перебування його під вартою, а саме з 18 лютого 2018 року по 16 травня 2019 року включно, і вважати невідбутими 1 рік 9 місяців та 3 дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 1 523, 25 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні: бирка (захисна пломба), яка була зірвана з дверей вагону №ДР1А №245-1, а також кухонний ніж, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - знищити; алюмінієві пластини, вагою 51 кг, з внутрішньої обшивки салону вагону ДР1А №245-1, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ТРУП ГУНП в Тернопільській області (квитанція №009402), - повернути ВСП «Моторвагонне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»; мобільний телефон торгової марки «Самсунг Гелексі А10 СМ-А105Ф/ДС», що повернутий потерпілому ОСОБА_23 залишити у розпорядженні останнього.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1