Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/7616/22
У Х В А Л А

27 вересня 2022 року м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з Державною установою «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орадівка Христинівського району Черкаської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до засудження не працюючого, до засудження зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 , захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 ,
У С Т А Н О В И В:
30.08.2022 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. Клопотання обгрунтовує тим, що він відбув більшу частину терміну покарання, має 4 заохочення у вигляді подяки та має позитивну характеристику. Під час відбування покарання здобув професію електрозварювальника закінчивши ПТУ БВК-35, з початку відбування покарання працює завхозом відділення №6. А головне, має місце проживання, житло, сім`ю, а саме: дружину, двох неповнолітніх дітей та батька похилого віку, які потребують його допомоги.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Додатково пояснив, що він став на шлях виправлення, має позитивну характеристику, у колонії один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Після прибуття в колонію виконує обов`язки днювального відділення. На підприємстві установи працевлаштуватися не виявляв бажання, оскільки погодився на пропозицію адміністрації бути днювальним.
Представник колонії в судовому засіданні підтримав рішення комісії про те, що засуджений ОСОБА_3 має недостатній ступінь виправлення, тому просив у задоволенні клопотання відмовити.
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заперечив та вважає його передчасним.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.
Виконання призначеного судом покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому в його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.
Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.
При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений Христинівським райсудом Черкаської області за ст. ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. Початок строку: 17.12.2018 року. Кінець строку: 17.01.2024 року.
Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 28.12.2018. Утримуючись в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» з 28.12.2018 характеризувався негативно, мав 2 стягнення, заохочень не мав. Утримуючись в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» з 29.01.2020 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Утримуючись в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» з 08.03.2020 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 17.07.2020. За весь час відбування покарання характеризується посередньо, має одне стягнення, яке не зняте в установленому законом порядку. Має 4 заохочення. На даний час на виробництві установи не працевлаштований. Відношення до праці задовільне. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 127 КВК України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до ст. 126 КВК України має середню освіту. Відповідно до статті 123 КВК України участь у організації програм диференційованого виховного впливу для засуджених не приймає. Відповідно до статті 123 КВК України приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 110 КВК України має міцні соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими родичами. За час відбування покарання в установі мав 9 короткотривалих та 7 довготривалих побачень, отримав 34 передачі та 31 посилок. За час відбування покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» на профілактичному обліку не перебував.
Із довідки про стягнення та заохочення на засудженого встановлено, що до ОСОБА_3 було три рази застосовано стягнення, а саме: 11.01.2019- порушив вимоги режиму утримання догана, 13.09.2019 вилучено 2 мобільних телефони догана, 22.07.2021 вилучено мобільний телефон ДІЗО 8 діб. Станом на 28.01.2022 стягнення зняте у встановленому законом порядку. Поряд з тим, до ОСОБА_3 було п`ять раз застосовано заохочення, а саме: 27.01.2021, 29.04.2021, 28.01.2022, 14.04.2022, 20.07.2022.
Так, адміністрацією ДУ "Білоцерківська виправна колонія (№35)" ОСОБА_3 характеризується посередньо, однак відповідно до витягу із протоколу № 22 від 01.06.2022 засідання комісії відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання у зв`язку із недостатнім ступенем виправлення.
Таким чином, протягом останніх двох років відбування покарання прослідковується позитивна тенденція у поведінці засудженого ОСОБА_3 , однак вказане беззаперечно не свідчить про те, що він виправився.
Зі змісту ст. 81 КК України випливає, що однією із обов`язкових умов, для застосування умовно-дострокового звільнення є сумлінне ставлення засудженого до праці.
Так, із довідки про прибутки по місяцям вбачається, що засуджений ОСОБА_3 не працевлаштований на підприємстві установи та не порушував перед адміністрацією установи питання про працевлаштування.
З огляду на наведене, засуджений жодним чином не довів, що він сумлінною поведінкою та ставлення до праці став на шлях виправлення.
За встановлених обставин, суд вважає що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_3 є не обґрунтованим та передчасним.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Тетяна КЛЕПА