УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

6 жовтня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006132 від 26 травня 2016 р.

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у зазначеному кримінальному провадженні №1-кп/760/2312/22 (справа № 760/10107/22) відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України Кримінального кодексу України, дані про яке внесені до ЄРДР за №0001559 від 07.06.2021 року.

Крім того, в провадженні судді знаходяться матеріали кримінального провадження №1-кп/760/143/22 (Справа № 760/14479/16-К) по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006132 від 26 травня 2016 р.

Прокурор, захисник та обвинувачений просили об`єднати зазначені матеріали в одне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Кримінального процесуального кодексу України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 Кримінального процесуального кодексу України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення

Враховуючи наведене, а також доцільність проведення одночасного судового розгляду стосовно ОСОБА_5 суд вважає необхідним об`єднати зазначені провадження, що буде сприяти більш повному та об`єктивному їх розгляду.

Крім того, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 серпня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 жовтня 2022 р. включно.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 331 КПК України,незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник проти продовження строку дії запобіжного заходу заперечували. Захисник вказав, що будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки прокурор не навів переконливих доказів необхідності тримання обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства.

Обвинувачений думку захисника підтримав повністю, зазначив про можливість зміни йому запобіжного заходу на інший, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачують ОСОБА_5 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Судом, враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

На даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу не зменшилися. Так, ОСОБА_5 і досі може переховуватись від суду, може впливати на свідків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатню високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Обвинувачений обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, а тому судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вид та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, суд вважає наявним ризик того, що він може переховуватися від суду задля уникнення даного покарання.
Крім того, розгляд кримінального провадження тільки розпочато, в судовому засіданні не допитані свідки, тому суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на них.
Так, як зазначив Європейський суд з прав людини (пункт 44 рішення від 18 грудня 2012 р. по справі Сопин проти Російської Федерації), «Суд повторює, що виправданий страх помсти, часто може бути достатнім для того, щоб залякані свідки відмовилися від участі в кримінальному процесі в цілому».
Відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Так, розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_5 альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та те, що обвинувачений розуміючи та усвідомлюючи невідворотність покарання, в разі якщо його вина буде доведена, може переховуватись від суду.
Суду не надано достатніх доказів того, що ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та зазначені в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою суттєво зменшилися чи зникли. Будь-які дані у суду щодо цього також відсутні.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у даній статті.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи, в тому числі і запобіжний захід у виді домашнього арешту, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Виходячи із зазначеного, суд,-
УХВАЛИВ:

Матеріали кримінального провадження №1-кп/760/143/22 (Справа № 760/14479/16-К) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006132 від 26 травня 2016 р. об`єднати з матеріалами кримінального провадження №1-кп/760/2312/22 (справа № 760/10107/22) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України Кримінального кодексу України, дані про яке внесені до ЄРДР за №0001559 від 07.06.2021 року.

Новому провадженню присвоїти №1-кп/760/143/22 (Справа № 760/14479/16-К)

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 із можливістю внесення застави в сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у сумі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 грн.

Строк дії ухвали в частині продовження строку дії запобіжного заходу до 4 грудня 2022 р. включно.

В частині продовження строку дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1