Дата документу 19.05.2022 Справа № 311/741/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №311/741/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/301/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, громадянина України, який перебуває на посаді сільського голови Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції (EASYCON),
підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор Василівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, з 21 лютого 2022 року по 21 квітня 2022 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що наразі зібрані в ході досудового розслідування докази в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а підозра є обґрунтованою.

Прокурор вважає, що у клопотанні наведено та беззаперечно підтверджено наявність двох ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя не врахував аргументи, викладені у клопотанні, доводи прокурора та слідчого у судовому засіданні, та в порушення вимог норм закону не навів в оскаржуваній ухвалі належних та достатніх мотивів відмови слідчому у задоволенні клопотання.

Посилається на те, що наявність у підозрюваного постійного місця проживання та роботи, утримання неповнолітньої дитини, наявність сталих соціальних зв`язків та відсутність судимостей, жодним чином не зменшують суспільну небезпечність останнього та не гарантують ненастання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

На думку прокурора, при наявності ризиків, інші більш м`які запобіжні заходи об`єктивно не в змозі запобігти їх настанню.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши наявні матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наявних матеріалів убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому правопорушеннях, а також конкретні обставини вказаних кримінальних правопорушень.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Перевіряючи доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд встановив, що прокурором не доведено, що такі ризики наразі дійсно існують.

При цьому апеляційний суд враховує наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, те, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше не судимий.
Під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що для проведення слідчих та процесуальних дій підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого та прокурора не викликався. Разом з тим, підозрюваним було частково порушено процесуальні обов`язки, покладені на нього судом, оскільки останній залишив місце свого постійного проживання, не повідомивши слідчого або прокурора. На телефонний дзвінок слідчого не відповідав.
Зазначені доводи прокурора були спростовані захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні зазначила, що підозрюваний змінив місце свого проживання вже після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а тому не порушував жодних процесуальних обов`язків, покладених на нього. Крім того, останній змінив місце свого проживання, згідно рекомендацій Запорізької військової адміністрації, у зв`язку з військовими діями та тимчасовою окупацією території, де проживав раніше, а саме у Василівському районі Запорізької області. Підозрюваний виїхав на територію підконтрольну України, в тому числі, через загрозу опинитися у полоні. Також захисник зазначила, що жодних телефонних дзвінків ані від слідчого, ані від прокурора, ні вона, ні підозрюваний не отримували.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив вищезазначену інформацію та додатково зазначив, що телефон у нього був викрадений окупантами, а тому у нього були відсутні контактні дані слідчого та прокурора.
Отже, колегія суддів вважає, що доводи прокурора щодо порушення підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених на нього судом при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, свого підтвердження не знайшли.
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт буде достатньою процесуальною гарантією виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

До того ж, як встановлено під час апеляційного розгляду, наразі закінчився строк дії оскаржуваної ухвали та запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжено не було, дані про те, що підозрюваний якимось чином перешкоджає кримінальному провадженню, відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Василівської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 21 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 60 днів, з 21 лютого 2022 року по 21 квітня 2022 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4