ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2401/21 Справа № 193/337/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволенні подання ДУ Софіївська виправна колонія № 45 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ Софіївська виправна колонія № 45 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що за час відбування покарання він характеризується позитивно, відбув 2/3 призначеного судом покарання, має два заохочення, стягнень не має, на добровільних засадах безоплатно працює в установі, за вироком має позов, але виконавчі листи не надходили.
Звертає увагу на те, що з клопотання про умовно-дострокове звільнення звернулась саме адміністрація установи, а не він сам, що є підтвердженням його сумлінної поведінки.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року відмовлено у задоволенні подання ДУ Софіївська виправна колонія № 45 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 має два заохочення, п`ять погашених стягнень, відбув 2/3 строку призначеного покарання. З 23.05.2018 року утримувався в Державній установі «Криворізька установа виконання покарання №3», під час якого характеризувався негативно, допускав порушення вимог режиму утримання, мав п`ять стягнень, які погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав. З 17.01.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія № 45». За час відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не має, має два заохочення, є працездатним, до роботи на виробничих майстернях установи не залучений. На добровільних засадах без оплати праці працює в господарській обслузі установи. Виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. За вироком суду має позов в розмірі 790,96 грн, але виконавчий лист до установи не надходив.
Також зазначено, що судом враховується не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення, тому суд дійшов висновку, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Відмовляючи у задоволенні подання, судом обґрунтовано враховано те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довів свого виправлення, з чим погоджується колегія суддів.
Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_7 за час його перебування в ДУ Криворізькій установі виконання покарань № 3 мав 5 стягнень, заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Софіївська виправна колонія № 45 характеризується позитивно, має два заохочення, стягнень не має. Працездатний, залучений до роботи в господарчій обслузі без оплати праці. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує, ставиться з розумною ініціативою. Бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Правова освіта, Підготовка до звільнення. За вироком суду має позов на суму 790,96 грн, але виконавчий лист до установи не надходив.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав 5 стягнень, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання, а тому посилання засудженого на те, що він не має стягнень є безпідставним.
Крім того, наявність у ОСОБА_7 лише двох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 22.05.2018 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому, відповідно до матеріалів провадження, останнє заохочення було застосовано до засудженого ще 20.01.2020 року.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що він відбув 2/3 строку покарання, позитивно характеризується, має два заохочення, на добровільних засадах безоплатно працює в установі, не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Доводи засудженого про те, що за вироком має позов, але виконавчі листи не надходили, а також, що з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення звернулась саме адміністрація установи, колегія суддів вважає такими, що не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки мають враховуватись у сукупності з іншими обставинами.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4