Справа № 274/7501/21
Провадження №1-кп/0274/836/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2022 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Хажин Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня - спеціальна, непрацюючого, без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого:
- 09.12.2008 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 14.04.2014 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 186 КК України на 1 рік позбавлення волі;
- 22.05.2014 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 309 ч. 1, 263 ч. 1, ст. 70 ч. 4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 4 роки та 6 місяців позбавлення волі, звільнено за ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 11.07.2017 умовно - достроково на 4 місяці 10 днів;
- 25.06.2018 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 187 ч. 1, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 357 ч.3, 395, 70 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 18.07.2018 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 395 КК України на 6 місяців арешту;
- 12.07.2021 звільнено умовно - достроково ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області на 1 рік 6 місяців 14 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
08.11.2021 близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на пероні залізничного вокзалу станції Бердичів, де побачив раніше невідому йому ОСОБА_5 , яка тримала у руках велосипед торгової марки "Океан" та чекала приміський електропоїзд сполучення "Бердичів - Козятин". По приїзду електропоїзда № 6256 сполученням "Бердичів - Козятин", потерпіла ОСОБА_5 попросила ОСОБА_4 допомогти їй завантажити велосипед у вагон та передала його в руки ОСОБА_4 .
В цей час, місці та при вказаних обставинах в ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, не реагуючи на прохання потерпілої повернути належне їй майно, сів на велосипед марки "Океан" та розпочав свій рух у бік вул. Європейської в м. Бердичеві, таким чином, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення. Після чого, відкрито розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду в сумі 1710 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння.
Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру не має. Вид та міру покарання просила обрати на розсуд суду.
Учасники судового розгляду не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_4 раніше судимий, має молодий вік, офіційно не працює, одружений, без постійного місця проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за останнім місцем відбування покарання характеризувався позитивно, вину визнав повністю, щиро розкаюється.
Щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.07.2018, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 12 листопада 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Речовий доказ - велосипед червоного кольору марки "Ocean", повернути власнику - ОСОБА_5 .
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1