Справа № 462/7552/21
Провадження 1-кс/462/2103/21
У Х В А Л А

17 листопада 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

У провадженні слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення.
ОСОБА_3 , 16.11.2021 року звернувся із заявою про відвід слідчому судді ОСОБА_4 у провадженні якого перебуває вказана скарга, яку мотивує тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 з 18.10.2021 року розглядає зазначену скаргу, окрім цього зазначає, що Листом від 23.10.2021 року суддя ОСОБА_4 повідомила його про розгляд скарги 09.11.2021 року о 14 год. 00 хв., однак суддя апріорі не має свого інтересу у справі, а лише обирає одну з двох позицій, представлених сторонами, натомість призначення розгляду скарги через 22 дні після її подання є грубим порушенням норм процесуального права, зокрема ч. 2 ст. 306 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_3 зазначає, що таке переконання грубими порушеннями суддею ОСОБА_4 норм процесуального і матеріального права у цивільній справі № 462/2879/21, яке очевидне з тривалого не призначення справи до розгляду далі у судових засіданнях упереджене, принизливо ставилась до ОСОБА_3 (який з вини злочинців втратив сина і дружину), а у судовому засіданні 14.09.2021 року допустилась до словесних погроз притягнути людину потерпілу від вбивства організованим злочинним угрупуванням сина і дружини ОСОБА_3 до відповідальності за надуманою підставою неповаги до суду, чим утвердила переконанні в існуючому конфлікті інтересів судді за яким вона неспроможна прийняти справедливе рішення у справах в яких ОСОБА_3 є стороною. Факт погроз засвідчений у Акті від 23.09.2021 року після прослухування технічного запису судового засідання. Врешті суддя ОСОБА_4 без виклику ОСОБА_3 у судове засідання провела заборонене чинним законодавством таємне засідання за яким незаконною ухвалою призначила справу № 462/2879/21 до розгляду по суті. За грубі порушення норм права, очевидний конфлікт інтересів з втратою безсторонності, ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_4 .
Заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.
Суд, вивчивши матеріали заяви про відвід та додатки до неї, дійшов наступних висновків.
Так, ст. 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивований.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначений ст. 75 КПК України, відповідно до якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями (діями) судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_4 при розгляді скарги та у тому числі іншої справи за її участю, що відповідно до вимог КПК України не є підставами для відводу слідчого судді чи судді.
Інших підстав, передбачених ст. 75 КПК України, що виключають участь судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_4 у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення, судом не встановлено.
Обставини, які б свідчили про заінтересованість чи необ`єктивність слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_4 , її безсторонність, недопустимість її участі як слідчого судді під час розгляду зазначеної скарги, що відповідно до вимог ст. 75, 76 КПК України є підставами для відводу - відсутні.
Відтак, оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав відводу, передбачених ст. 75, 76 КПК України, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 370, 372 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_4 у справі № 462/7552/21 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1