Справа № 138/2895/21
Провадження №11-кп/801/1306/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено, замінено йому невідбуту частину покарання 3 роки 4 місяці 30 днів позбавлення волі, згідно вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року, на більш м`яке покарання у виді обмеження волі та направлено засудженого до місця обмеження волі в порядку передбаченому для осіб засуджених до позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року, клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено, змінено йому невідбуту частину покарання 3 роки 4 місяці 30 днів позбавлення волі, згідно вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року, на більш м`яке покарання у виді обмеження волі та направлено засудженого до місця обмеження волі в порядку передбаченому для осіб засуджених до позбавлення волі.

Рішення суду першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 засуджений вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року за ч.2 ст.121, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років. Станом на день розгляду клопотання засуджений відбув більше половини покарання. Під час утримання у Вінницькій УВП №1 засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, в установі не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та не має відповідної спеціальності. За час відбування покарання до засудженого стягнення не застосовувалися, 4 рази заохочувався правами начальника установи за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки. Раніше не судимий, проходив службу в зоні АТО, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні малолітня дитина 2015 року народження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив оскаржувану ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_9 своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення, оскільки не заслуговував на заохочення за 2 та 3 квартали 2018 року, 1 та 3 квартал 2019 року, 1,2 та 4 квартал 2020 року та протягом 2021 року.

Рішенням ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» від 15.09.2021 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114», засуджений не завжди має охайний зовнішній вигляд, не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи.

У матеріалах особової справи відсутні будь-які дані про бажання засудженого залучатись до оплачуваної праці чи неможливості адміністрації установи його працевлаштувати за весь період перебування в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114».

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання призначеного вироком.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким №2 від 26.04.2002 року заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч.1 ст.82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених в Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.2 ст.61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

Вищевказаних вимог закону суду першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали щодо засудженого ОСОБА_7 не дотримався.

Так, судом першої інстанції не враховано тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким. Згідно особової справи відсутні будь-які дані про бажання засудженого ОСОБА_7 залучатись до оплачуваної праці чи неможливості адміністрації установи його працевлаштувати за весь період перебування в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114».

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_7 з ДУ Могилів-Подільська виправна колонія №114», останній не завжди має охайний зовнішній вигляд, не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114», протокол №17 від 15.09.2021 року, відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України є захист інтересів особи, суспільства і держави щляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, визначеними ст.1 КВК України.

Враховуючи вище наведені обставини, суд першої інстанції безпідставно замінив засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання на обмеження волі, чим неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі є законними та обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 537 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеженні волі скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4