КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київський апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 03 листопада 2021 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого у АДРЕСА_2 раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-ІХ) КК України,-

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене начальником відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 листопада 2021 року, одночасно визначено заставу у розмірі 145 000 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року, скасувати її, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що слідчим суддею оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, оголошення повного тексту призначено на 27 вересня 2021 року, про те на момент подання апеляційної скарги стороні захисту повного тексту оскаржуваного рішення не надано, у зв`язку із чим, захисник належним чином не могла оцінити законність прийнятого рішення, відтак апеляційну скаргу направлено поштою 28 вересня 2021 року.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, постановлену з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.
Захисник звертає увагу, на те, що ОСОБА_6 відомо про існування кримінального провадження з грудня 2020 року, крім того повідомлення про підозру вручено 19 березня 2021 року, а розгляд клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу відбулося 23 березня 2021 року, про те, за вказаний період підозрюваний не мав наміру покинути територію України чи впливати на свідків, що вказує на безпідставність сторони обвинувачення про існування будь-яких ризиків.
Вважає, що у клопотанні не наведено доказів, які вказують, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наведених у клопотанні ризикам.
Як вказує сторона захисту, клопотання про продовження запобіжного заходу не відрізняються від попередніх клопотань, а єдиною відміністтю між ними є новий протокол допиту ОСОБА_6 , що свідчить про зниження ризиків.
Апелянт зазначає, що 15 вересня 2021 року під час допиту ОСОБА_6 підозрюваний частково визнав обставини викладені в підозрі та надав відповідні відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, в подальшому сторона захисту звернулася до прокурора з ініціативою щодо укладення угоди про визнання винуватості. Вказане свідчить про бажання підозрюваного співпрацювати зі слідством.
Як зазначено в матеріалах клопотання, ТОВ «Квест Маркетинг» використовувалось для прикриття незаконної діяльності злочинної організації, в яку ОСОБА_6 нібито - в 2016 році добровільно ввійшов до її складу, про те підозрюваний працевлаштувався у вказане товариство лише 25 січня 2017 року, а тому наведене не підтверджується доказами.
Сторона захисту, звертає увагу на характеризуючи дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, раніше не судимий.
Враховуючи наведене захисник вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
03 листопада 2021 року захисник ОСОБА_5 подала доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначила, що ОСОБА_6 змінено раніше повідомлену підозру від 18 жовтня 2021 року. Окрім того, постановою прокурора від 18 жовтня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який зазначив про зменшення ризиків на данний час, а відтак у прийнятті рішення поклався на думку суду, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 березня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000583, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-ІХ) КК України.
18 березня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-ІХ) КК України.

23 березня 2021 року підозрюваному ОСОБА_6 Печерським районним судом м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 травня 2021 року з альтернативою внесення застави у розмірі 325 323 858 грн.
11 травня 2021 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу за апеляційною скаргою захисників підозрюваного, якою залишено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 160 000 000 грн.
14 травня 2021 року Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 10.06.2021 року з альтернативою внесення застави у розмірі 150 000 000 грн.
04 червня 2021 року Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 02 серпня 2021 року з альтернативою внесення застави у розмірі 145 000 000 грн.
28 липня 2021 року Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 25 вересня 2021 року включно з альтернативою внесення застави у розмірі 145 000 000 грн.
21 вересня 2021 року оскаржуваною ухвалою ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно з альтернативою внесення застави у розмірі 145 000 000 грн.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думки прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні данного питання.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею з`ясовано що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що вірогідність причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-ІХ), ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 ( в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-ІХ) КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Окрім того, при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення в справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення "законності".

Окрім того, приймаючи до уваги, що 01 листопада 2021 року ОСОБА_6 заступником начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 за погодженням прокурора відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 змінено раніше повідомлену підозру від 18 жовтня 2021 року, а постановою прокурора від 18 жовтня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, дружину та батьків, які проживають у місті Києві, володіє нерухомістю у м. Києві, позитивну характеристику, раніше не судимий, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на свідків, потерпілих та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, тривалість перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, зокрема з 23 березня 2021 року, колегія суддів вважає, що існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України зменшились, а тому приходить до переконання про можливість зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді від 21 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням розмір застави є такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
На думку колегії суддів, на даному етапі досудового розслідування саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього, процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182,194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене начальником відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 листопада 2021 року, одночасно визначено заставу у розмірі 145 000 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене начальником відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту
Негайно доставити ОСОБА_6 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити з-під варти.
Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 19 листопада 2021 року.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний №757/50416/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_10

Провадженя № 11сс/824/5950/2021 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183,199 КПК України