Справа №: 398/8125/13-к
провадження №: 1-кп/398/15/21
ВИРОК
Іменем України

"07" вересня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження, внесене 02.05.2013 року до ЄРДР під №0002029 відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, із професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18.07.1994 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.4 ст. 81, ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 89, ч.2 ст. 206, на підставі ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13.09.1994 року, вирок у частині засудження за ч.1 ст. 89 КК України скасовано, провадження у цій частині закрито, в решті вирок залишено без змін. Звільнився 07.08.1997 року на підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області відповідно до ст. 5 Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року;

29 квітня 1998 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 206 КК України до 4 років позбавлення волі. 22.08.2002 року звільнився по відбуттю строку покарання;

09 червня 2003 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 26 січня 2006 року по відбуттю строку покарання;

27.06.2007 року Олександрійським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна та згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 18 днів;

29.04.2021 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 08.06.2021,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

02 травня 2013 року, у період часу із 02.00 години до 2.30 години, ОСОБА_11 , маючи на той час непогашену судимість за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2007 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК УКраїни, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, рухаючись по проспекту Леніна в місті Олександрії Кіровоградської області, неподалік від розважального клубу «Джой», підійшов до раніше не знайомих йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які сиділи на лавці біля будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи із корисливих спонукань, ОСОБА_11 висловив на адресу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вимогу передати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Отримавши відмову у передачі телефону від ОСОБА_14 та маючи на меті реалізувати свій протиправний намір через застосування фізичного насильства, ОСОБА_11 наніс ОСОБА_14 один цілеспрямований удар лівою ногою в обличчя з правої сторони в область ока.

Боячись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 почали втікати з місця події.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 почав переслідувати ОСОБА_12 . Втікаючи від обвинуваченого, ОСОБА_12 , на відстані від нього близько двох метрів, спіткнувшись, упала та випустила з руки мобільний телефон, який впав на асфальтовану поверхню. Підбігши до потерпілої, ОСОБА_11 заволодів мобільним телефоном «ВlаскВеrrу» модель 8520 вартістю 1 087 грн. 10 коп., який на праві приватної власності належав ОСОБА_12 та з місця події зник. У подальшому ОСОБА_11 мав можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_11 заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 087 грн. 10 коп.

Внаслідок дій ОСОБА_11 ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців спинки носа, правої половини обличчя, обох колінних суглобів, садно в ділянці носо-губної складки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №414 від 20 вересня 2013 року віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, пояснивши, що 01.05.2013 року він відзначав свято зі своїми знайомими, приблизно 01.00 год. 02.05.2013 року підійшов до магазину «Арка», де зустрів знайому ОСОБА_15 , вона сиділа зі своєю подругою. Він зайшов в магазин, купив дві пачки цигарок «Прилуки» і «Бонд», дві банки пива «Чернігівське», а також дві пляшки напою «Лонгер», якими пригостив їх, та залишився з ними спілкуватися. Придбані речі із магазину він виніс, тримаючи у руках. Коли перебував біля магазину «Арка» до нього підійшла дівчина, попросила цигарок і він пригостив її. Потім йому зателефонував знайомий з яким він почав розмовляти по телефону. В цей час ОСОБА_15 з подругою пішли до клубу «Джой». Він запитав її чи вийдуть. Вона сказала, що їй треба на роботу, мабуть вийде. Він перейшов дорогу разом з ними та присів на лавку, говорячи по телефону зі знайомим. Потім набрав ОСОБА_16 та, не дочекавшись її, пішов додому, до будинку АДРЕСА_3 . Приблизно о 03.00 год. 02.05.2013 року по дорозі додому на трав`яному газоні біля гуртожитку №134 ОСОБА_11 побачив мобільний телефон, який світився та дзвонив, він його підняв та на дзвінок не відповів, хотів перейти дорогу, але до нього підійшли працівники міліції і запросили в автомобіль, він їм передав знайдений телефон, який був включений. Він побачив два легкових автомобіля, один - працівників міліції, інший служби таксі, який розпізнав не відразу. На той час в автомобілі таксі був водій таксі та дві дівчини. Одній з дівчат показали телефон, який вона впізнала. У дівчат спитали, чи це цей чоловік. Вони сказали, що мабуть так. Також вони сказали, що той чоловік був з пакетом. До міліції ОСОБА_11 привезли на міліцейському автомобілі, завели в хол, де він виклав усі свої речі з карманів на стіл, потім йому сказали відійти до чергової частини. В той час біля нього були два працівника міліції, які привезли його. Через пів секунди чи трохи більше зайшли дівчата. Освітлення в холі було нормальне. В холі вони з дівчатами спілкувались близько години, він говорив дівчатам і працівникам міліції, що він злочину не вчиняв. ОСОБА_11 , ознайомився з матеріалами справи вночі 02.05.2013 року коли він знаходився в холі. Цієї ж ночі до міліції заводили водія таксі, який неначе впізнав його. Водій таксі в хол не заходив, його він вперше побачив близько 04.00 год. на другому поверсі, привели таксиста і сказали, що він бачив як той тікав. Але водій таксі нічого не казав, мовчав. Зранку близько 09.00 год. 02.05.2013 року з ОСОБА_11 спілкувався слідчий ОСОБА_17 , який відібрав у нього пояснення. Також, в протоколі, що складав слідчий ОСОБА_17 , він вказав, щоб взяли відеозапис з магазина «Арка», як доказ що це не він забрав телефон потерпілої, у зв`язку з тим, що шукали курточку з довгим рукавом, пакет чи сумку, про що йому стало відомо в холі, де дівчата розповідали в чому начебто він був одягнений, в нього питали де він сховав ці речі. Він був одягнений у футболку з коротким рукавом чорного кольору, від плеча до кінця рукава була біла полоска, на грудях щось написано білим, у спортивних брюках чорного кольору, кепка чорного кольору (бейсболка), мала напис «Адідас» на козирьку, він весь час перебував у цьому одязі. 03.05.2013 року ОСОБА_11 , викликала слідчий ОСОБА_18 і запропонувала розповісти про обставини події. Він дав такі ж пояснення, як і зранку. В протоколі, складеному слідчою ОСОБА_18 , він теж говорив про відеозйомку з магазина «Арка». Однак при ознайомленні з матеріалами справи, ніяких протоколів із його показаннями, які він давав раніше, не було. ОСОБА_11 звертався зі скаргою до прокуратури в 2015 році, тобто вже після винесення вироку, у якій вказував, що пропали протоколи, які він давав раніше, та що не взяли відеозапис з магазина «Арка». Відповідь отримав, що справа в суді. Просив суд виправдати його, посилаючись на непричетність до злочину.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні злочину, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується дослідженими і перевіреними судом доказами, зміст яких розкрито нижче.

Показаннями потерпілої ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що в ніч з 01 на 02.05.2013 року приблизно о 02.15 - 02.30 год. вона з ОСОБА_19 поверталися додому із нічного клубу «Джой» і присіли на лавці біля проспекту Леніна, 107. Це лавочка біля магазину «Купець». На лавочці вони сиділи обличчям до проїзної частини та хотіли викликати таксі, щоб поїхати додому. Через 4-5 хвилин, зі сторони магазину «Арка», до них підійшов молодий чоловік і попросив дали телефон щоб зателефонувати на «МТС», але вона відмовила. Чоловік стояв на відстані менше метра від них, тому вона його добре роздивилась. Він був одягнений у чорні спортивні брюки, чорну олімпійку, кепку (бейсболку), кросівки і тримав у руках чорний целофановий пакет, де були банки і ще щось. Це був обвинувачений. Він пригрозив, що може їх вдарити. Вона злякалася і сказала ОСОБА_20 , щоб викликала міліцію. Але в цей час молодий чоловік вдарив її ногою по обличчю. Він наніс удар зовнішньою нижньою частиною лівої ноги в праву частину обличчя під око. Вони почали тікати та побігли навколо будинку з внутрішньої сторони і сховались за ларьки, щоб подивитись, чи біжить він за ними. Молодий чоловік біг за ними. Тому вона із подругою продовжили бігти. Вони оббігли будинок АДРЕСА_2 з внутрішньої сторони повністю, кричали і кликали на допомогу людей. Коли вибігли з іншої сторони будинку АДРЕСА_2 на тротуар, ОСОБА_20 побігла до проїзної частини, а вона, тобто потерпіла, побігла з мобільним телефоном в руках, та бачила, що в цей час їй телефонувала мама. Спіткнувшись, вона впала, а мобільний телефон випав з її руки та відлетів від неї десь на пів метра. Молодий чоловік підбіг, забрав телефон, перейшов дорогу в сторону гуртожитку по АДРЕСА_4 , і зник там у дворі. Поряд із зупинкою стояв таксист, який сказав, що бачив, що сталося, він викличе міліцію і підвезе їх куди потрібно. До машини таксі, коли вона впала і випустила телефон, було десь метрів 15. Вулиця була освітлена ліхтарями, тому все було добре видно. Потім вони із тим таксистом і подругою поїхали в сторону дворів будинку гуртожитку АДРЕСА_4 . Вони заїжджали і у двір, і світили фарами, але там нікого не було. Працівники міліції на місце події приїхали дуже швидко і вона їм розповіла про обставини вчинення відносно неї злочину. Під час розмови із працівниками міліції вона побачила молодого чоловіка біля гуртожитку №134, який забрав у неї телефон та повідомила про це міліціонерам. Правоохоронці побігли за ним, і через незначний проміжок часу підвели до неї молодого чоловіка під руки і спитали: - « чи це він, і чи це її телефон?». І вона, і її подруга, і таксист відразу впізнали злочинця. Після цього вони всі разом поїхали в міський відділ міліції. У відділку міліції, в холі разом з обвинуваченим були десь 30 хвилин, оскільки правоохоронці викликали її маму, бабусю ОСОБА_20 , і з ними їх допитували. Вона не чула, щоб ОСОБА_11 щось пояснював, чи казав, що він нічого не робив, він стояв біля стіни в кутку відвернутий обличчям. Викрадений у неї мобільний телефон їй був повернутий працівниками міліції. Ніяких сумнівів з приводу того, що саме ОСОБА_11 вчинив відносно неї злочин, у неї немає. Запевнила суд, що під час проведення із нею слідчого експерименту давала правдиві показання.

Показаннями свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні, про те що вона працювала офіціантом в нічному клубі «Джой». В травні 2012 року чи 2013 року після 24.00 год. десь о 01.00 год. чи 02.00 год., більш точного часу не пам`ятає, вона зі знайомою сиділи на лавочці біля «Оптовичка». В цей час до них підійшов ОСОБА_11 і вони почали спілкуватись. На наступній лавочці сиділи ще люди, більше 3-4 людей. ОСОБА_11 був з ними з 01.00 год. приблизно 40 хвилин. Він був одягнутий в чорні штани і чорну футболку з коротким рукавом. ОСОБА_11 ходив в магазин, де купив цигарки, пиво, пригощав їх, але вони не пили, він теж пиво не вживав. В руках у нього нічого не було. До нього підійшли та попросили цигарки, він пригостив. В цей час ніяких конфліктів не було. Потім вони пішли додому, перейшли дорогу, він пішов за ними, вони сіли в таксі, і вона бачила ОСОБА_11 зі сторони гуртожитку, він теж мабуть направлявся додому. Було безоплатне SMS від ОСОБА_11 , з проханням зателефонувати йому, але вона йому не телефонувала, відповідь на SMS не писала, одразу її видалила. На наступний день до неї зателефонував працівник міліції і повідомив, що обікрали дівчину, у якої забрали телефон, у зв`язку з чим з`ясовував обставини її зустрічі із ОСОБА_11 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.05.2013 року, згідно якого ОСОБА_22 повідомила про вчинене щодо ОСОБА_12 кримінальне правопорушення (т. 1 а.к.п. 7);

Протоколом огляду місця події від 02.05.2013 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчим було детально оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, зокрема місцевість по АДРЕСА_2 , за кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та навпроти магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (т. 1 а.к.п. 9-12);

Протоколом огляду місця події від 02.05.2013 року, згідно якого ОСОБА_11 , у приміщенні Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, добровільно видав мобільний телефон марки «ВlаскВеrrу», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з акумуляторною батареєю та SIM-картою оператора мобільного зв`язку МТС (т. 1 а.к.п. 14-15);

Висновком експерта судової товарознавчої експертизи №673 від 22.05.2013 року, згідно якого вартість мобільного телефону марки «ВІаскВеrrу» модель 8520 ІМЕІ: НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , батарея живлення «ВІаскВеrrу» модель ВАТ 06860-004, серійний номер НОМЕР_3 , без аксесуарів, зарядного пристрою та документів до мобільного телефону, станом цін на 02.05.2013 року, складає 1087,10 грн., та актом здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста №673, згідно якого вартість експертизи складає 392,00 грн. (т. 1 а.к.п. 19-21);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 за загальними рисами обличчя впізнала ОСОБА_11 як чоловіка, що 02.05.2013 року близько 02.30 год. спричинив їй тілесні ушкодження та відкрито викрав її мобільний телефон «ВІаскВеrrу (т. 1 а.к.п. 30-31);

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.07.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 впізнала з пред`явлених телефонів мобільний телефон «ВlаскВеrrу» білого кольору, який у неї було викрадено (т. 1 а.к.п. 33);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.09.2013 року, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_11 за загальними рисами обличчя, як такого, що 02.05.2013 року близько 02.30 год. спричинив тілесні ушкодження та відкрито викрав мобільний телефон у ОСОБА_12 (т. 1 а.к.п. 41-44);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2013 року, згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнав чоловіка під № 3, за загальними рисами обличчя, як такого, що 02.05.2013 року близько 02.15 год. бачив його, коли той намагався втекти з місця події, якого затримали працівники міліції та який видав мобільний телефон, та згідно довідки про дані осіб, що зображені на фотознімках пред`явлених для впізнання 16.09.2013 року на фото № 3 зображений ОСОБА_11 (т. 1 а.к.п. 50-53);

Висновком експерта №414 від 20.09.2013 року, згідно якого у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно наданої медичної документації мали місце наступні тілесні ушкодження: синці спинки носу, правої половини обличчя, обох колінних суглобів, садно в ділянці правої носо-губної складки. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету. Ушкодження у вигляді синців утворилися від ударної дії тупого предмету. Садно правої носо-губної складки могло утворитися від тертевої дії тупого предмету. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки до 6 діб. Ушкодження в ділянці обличчя могли утворитися і від удару ногою. Синці в ділянці колін могли утворитися і при падінні з висоти власного зросту на площині. Весь комплекс ушкоджень не міг утворитися при падінні з висоти власного зросту (т. 1 а.к.п. 56-57);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2013 року, за участю потерпілої ОСОБА_12 , яка на місці події за адресою АДРЕСА_3 і 107 розповіла і продемонструвала спосіб вчинення злочину щодо неї, місця перебування і напрямки переміщення учасників події. Зокрема вона вказала, що 02.05.2013 року , приблизно о 02.00 год. вона з ОСОБА_19 поверталися додому із нічного клубу «Джой» і присіли на лавці біля проспекту Леніна, 107, навпроти магазину «Купець». До них підійшов молодий чоловік і попросив їх щоб дали зателефонувати на «МТС», але вони відмовили. Після цього молодий чоловік вдарив її лівою ногою по обличчю з правої сторони. Вони почали тікати з лавочки навколо будинку з внутрішньої сторони і сховались за ларьки, щоб подивитись, чи біжить він за ними. Молодий чоловік біг за ними. Тому вона із подругою продовжили бігти, оббігши будинок АДРЕСА_5 на тротуар, ОСОБА_20 побігла до проїзної частини. Вона ж , потерпіла, побігла з мобільним телефоном в руках, та побачивши, що незнайомець біжить за нею на відстані близько двох метрів, спіткнувшись і впала. А мобільний телефон випав з її руки та відлетів від неї. Молодий чоловік підбіг, забрав телефон, і зник у дворах. На проїзній частині дороги стояв таксист, який запропонував їм допомогу і викликав міліцію. (т. 1 а.к.п. 64-67);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2013 року, за участю свідка ОСОБА_23 , який на місці події за адресою АДРЕСА_6 розповів і продемонстрував спосіб вчинення злочину відносно потерпілої, місця перебування і напрямки переміщення учасників події. Під час проведення слідчого експерименту він вказав, що працює таксистом і 02 травня 2013 року близько 02.00 години, він проїжджаючи на автомобілі по пр.Леніна в сторону «Райбита», біля будинку № 107 побачив двох дівчат, які сиділи на лавці та хлопця, який стояв біля них і був одягнений у темний одяг. Припаркувавши автомобіль біля будинку № 101, хвилин через 10 , він почув крик дівчат та коли вийшов з автомобіля , побачив, що дівчина лежить на асфальті, біля неї стоїть інша дівчина, а якийсь чоловічий силует побіг через арку будинку АДРЕСА_2 . Дівчата йому розповіли, що невідомий чоловік викрав у однієї із них мобільний телефон. Під час розмови із дівчатами він помітив, що той самий чоловік, сидить на лавці де він вперше його помітив. Він запитав у дівчат чи це той чоловік і вони відповіти : - «Так». Він посадив дівчат до свого автомобіля, а невідомий чоловік у цей час, подивившись на них і зрозумівши, що вони його помітили, побіг у сторону будинків АДРЕСА_7 . Потім вони повернулись на зупинку «Райбит» і в цей момент приїхали працівники міліції. Вони показали правоохоронцям де може бути злочинець і через деякий час міліціонери його привели до них.(т. 1 а.к.п. 68-71);

- Висновком експерта №419 від 26.09.2013 року, згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , могли утворитися і за тих обставин, на які вона сама вказує при проведенні слідчого експерименту за її участі від 24.09.2013 року (т. 1 а.к.п. 74-76);

Наведені докази суд визнає належними, допустимими і достатніми для доведення вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та захисника про те, що ОСОБА_11 , був одягнений інакше, ніж описує потерпіла і свідки. Так, допитані у судовому засіданні потерпіла і свідок ОСОБА_21 дали в цілому схожі показання щодо зовнішнього вигляду ОСОБА_11 у ніч 2 травня 2013 року. Протиріччя у їх показаннях щодо цих обставин стосуються дрібниць і, враховуючи нічний час доби та переконливість і взаємоузгодженість інших доказів у справі, сукупність яких розкрита вище, суд оцінює як незначні та такі, що зумовлені особливостям суб`єтивного сприняття потерпілої і свідка у нічний час доби. Потерпіла та свідки у судовому засіданні та під проведення впізнання за фотознімками послідовно і впевнено впізнали ОСОБА_11 як особу, що відкрито викрала у потерпілої мобільний телефон та намагалася втекти з місця вчинення злочину. Свідок ОСОБА_21 не була безпосереднім очевидцем вчинення злочину, однак з її показань вбачається, що вона спілкувалась з ОСОБА_11 приблизно з 01.00 год. до 02.00 год. ночі 2 травня 2013 року і потім пішла, що не суперечить часу вчинення злочину, на який вказує потерпіла та решта свідків та не суперечить їх показанням.

Суд відхиляє пояснення ОСОБА_11 про те, що він мобільний телефон знайшов у траві коли йшов додому, оскільки у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 без будь-яких сумнівів вказала, що саме ОСОБА_11 вдарив її і заволовів її мобільним телефоном, адже вона тієї ночі добре роздивилась і запам`ятала обличчя зловмисника, так як місце події було добре освітлене ліхтарями. Такі показання потерпілої узгоджуються з сукупністю досліджених судом доказів, що розкрита вище.

Суд також відхиляє доводи обвинуваченого про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження та вилучення з нього доказів, які вказують на невинуватість ОСОБА_11 . Ці твердження обвинуваченого не підтверджуються жодними доказами. Суд також ухвалою, винесеною без виходу суду до нарадчої кімнати відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого про допит слідчих ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , адже у своєму усному клопотанні обвинувачений та його захисник не зазначили повних імен і місцезнаходження свідків, відсутні обставини, які вказують на те, що ці особи були свідками події злочину, відсутні підстави вважати що їм відомі обставини, які є предметом доказування, ОСОБА_24 не оскаржував їх дії або бездіяльність у передбаченому законом порядку. Суд також відмовив у клопотанні обвинуваченого про долучення до матеріалів справи документів, оскільки ці документи не були відкриті стороні обвинувачення у порядку, передбаченому ст.290 КПК України. Суд також роз`яснив обвинуваченому і захиснику процедуру такого відкриття матеріалів та їх право на потворне звернення з таким клопотанням після відкриття матеріалів. Однак ні обвинувачений, ні захисник повторно з таким клопотанням до суду не звертались.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_11 про те, що частина матеріалів КП, зокрема і відеозаписів камер відеонагляду з місця події, були знищені слідчим. Ці твердження не підтверджуються жодними доказами. ОСОБА_11 не оскаржував дії слідчих у встановленому порядку і заявив про наявність цих порушень лише під час розгляду справи в у суді. Натомість винуватість ОСОБА_11 підтверджується сукупністю дослідження судом доказів. Тому суд оцінює зазначені твердження ОСОБА_11 як спосіб ухилитися від кримінальноїх віджполвідальності.

Також обвинувачений і захисник відмовились від допиту свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_25 і ОСОБА_13 і їх відмова була прийнята судом. Прокурор та інші учасники провадження не подавали клопотання про допит цих свідків.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість протоколів впізнання та протоколів проведення слідчого експерименту, адже проведення цих слідчих дій через декілька місяців після вчинення злочину, на що посилається захисник, не порушує вимоги КПК, а отже не є підставою для визнання цих доказів недопустимими. Також не є порушенням норм КПК проведення впізнання осіб і речей після того, як потерпіла вказала на них відразу після вчинення злочину безпосередньо на місці події і також перебування потерпілої разом з обвинуваченим одночасно у відділку поліції. Оцінюючи ці докази, суд враховує послідовність і порядок проведення цих слідчих дій та те, що потерпіла та свідки мали можливість побачити обвинуваченого разом з викраденим у потерпілої телефоном безпосередньо після вчинення злочину, адже ОСОБА_11 був затриманий безпосередньо після його вчинення та на нього безпосередньо на місці події вказали потерпіла і свідки. Тому суд приходить до висновку, що з урахуванням наявності сукупності інших доказів вчинення ОСОБА_11 злочину, що описані вище, та послідовності пояснень потерпілої з приводу цих подій, які підтверджується показаннями свідків, підстав для визнання протоколів впізнання недостовірними немає. Щодо твержень сторони захисту про недостовірність цих доказів, суд виходить з того що ці докази узгоджуються між собою та іншими доказами у справі, а отже відсутні підстави для сумнівів у їх достовірності.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який вчинив новий корисливий злочин у період умовно-дострокового звільнення за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2007 року, має постійне місце проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, за постійним місцем проживання характеризується посередньо, дітей на утриманні не має.

Обставин, що пом`якшують покарання. судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, на переконання суду, покарання у виді позбавлення волі у межах передбачених законом санкції для обвинуваченого є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує те, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.04.2021 ОСОБА_11 засуджено за ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі. Визначено строк відбування покарання рахувати з 20 лютого 2020 року та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у строк покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 травня 2017 року по день набрання вироку законної сили. Цей вирок набрав законної сили 1 червня 2021 року. ОСОБА_11 звільнений по відбуттю строку покарання 08.06.2021.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_11 визнається винним за цим вироком, вчинене до постановлення попереднього вироку від 29 квітня 2021 року, покарання слід призначити згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте повністю за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Також, враховуючи, що ОСОБА_11 , 27 червня 2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області був засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна та згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 18 днів суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому повинно бути призначене із застосуванням ч.4 ст.81, ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком від 27 червня 2007 року.

Також слід зарахувати ОСОБА_11 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 17.01.2015 до 06.10.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_11 вважати таким, що відбув призначене за цим вироком покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі суд покладає на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 366- 371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_11 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, що призначене вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.04.2021 року, покарання у виді восьми років позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_11 у строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за ч.4 ст.70 КК України покарання, відбуте повністю за попереднім вироком.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2007 року призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у вигляді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_11 , за цим вироком рахувати з дня набрання ним законної сили.

Зарахувати ОСОБА_11 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 17.07.2015 до 06.10.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_11 вважати таким, що відбув остаточно призначене за цим вироком покарання.

Речові докази, які передані власнику ОСОБА_12 , мобільний телефон «ВlаскВеrrу» модель 8520 залишити останній.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 , витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 392 грн.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк починаючи з дати вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1