Справа № 171/2237/21
1-кп/171/223/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000169, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2021 року, стосовно ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.187,ч.2 ст.185 КК України, за вчинення вказаних злочинів йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, не працює, не має постійного джерела доходів, що свідчить про наявність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Метою застосування обраного запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків свідчить, що більш м`який запобіжний захід не буде слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Захисник ОСОБА_4 просить клопотання прокурора задовольнити частково та змінити запобіжний захід обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений проживає разом з матір`ю, що забезпечить виконання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 судом 10.11.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 08 січня 2022 року.
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.187,ч.2 ст.185 КК України, за вчинення вказаних злочинів йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, не працює, не має постійного джерела доходів, що підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України. На даний час ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, ці ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст.178 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу. Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.187,ч.2 ст.185 КК України, за вчинення вказаних злочинів йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, обвинувачений не працює, не має постійного джерела доходів, що підтверджує наявність ризиків, що, знаходячись на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховуватися від суду.
На переконання суду застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику.
Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою та відмову у зміні запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню, у а задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.331,350, 369-372,376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Зеленодольськ Дніпропетровської області, строк тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів до 03 лютого 2022 року.
Копію ухвали направити начальнику Криворізької УВП № 3 УДПтСУ в Дніпропетровській області для відома та виконання, а також вручити обвинуваченому.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.
У справі оголосити перерву до 14 години 26 січня 2022 року.
Повний текст ухвали оголошено о 13 год. 08 грудня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1