Справа № 686/7366/21
Провадження № 1-кс/686/1827/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженогоз прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Хмельницького р-ну Хмельницької обл., громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000116 від 18.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

16.02.2022 р. старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою у великому розмірі) посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 причетність до вчинення кримінального правопорушення заперечує.

Захисник ОСОБА_5 також зазначила, що підозрюваний не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема і за епізодом заволодіння шляхом обману та угону транспортного засобу «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1 .

Захисник зазначає, що в указані у клопотанні дату та час 02.07.2021 о 21 год. ОСОБА_6 перебував закордоном на відпочинку.

Крім цього зазначила, що у разі висновку суду про необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання у певний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Досудовим розслідуванням встановлено і це відображено у повідомленні ОСОБА_6 про підозру, що 02.07.2021, в невстановлений досудовим слідством час та місці, ОСОБА_7 знайшов в мережі Інтернет на сайті «АвтоРіа» оголошення про продаж автомобіля марки «Opel» моделі «Omega», який продавав ОСОБА_8 . Тоді ж в ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману в ОСОБА_8 .
В той же час, ОСОБА_7 , розуміючи, що його зусиль буде недостатньо для реалізації свого злочинного плану, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, залучив до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , з яким вступив у попередню змову, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману.
Так, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, в першій половині дня 02.07.2021, в невстановлений досудовим слідством час та місці, зателефонував до ОСОБА_8 та запропонував йому обмін на автомобіль марки «Audi» моделі «A6», достовірно знаючи, що в даному автомобілі підроблений номер кузова, та домовився про зустріч.
02.07.2021 близько 21:00 год., ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 на території АЗС «ANP», що знаходиться в с. Солобківці Хмельницької області (Житомир-Тереблече, 50 км + 226 м).
Під час зустрічі ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою реалізації заздалегідь обумовленого спільного плану щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману, запропонував ОСОБА_8 здійснити обмін з доплатою в сумі 450 доларів США автомобіля марки «Opel» моделі «Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1995 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , який перебуває у володінні останнього, а власником якого є ОСОБА_9 , на автомобіль марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_3 , достовірно знаючи, що у вказаному автомобілі змінений номер кузова, що унеможливлює його подальше відчуження та правомірне володіння.
В подальшому, ОСОБА_6 , шляхом обману, запевнив ОСОБА_8 про законність походження автомобіля марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_3 та, що він зможе перереєструвати вказаний автомобіль на себе.
На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, після чого, усвідомлюючи законність походження транспортного засобу та законність обміну, не знаючи про обман останніх, перебуваючи на території АЗС «ANP», що знаходиться в с. Солобківці Хмельницької області (на автодорозі Житомир-Тереблече, 50 км + 226 м) близько 21:20 год. 02.07.2021, надав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 450 доларів США, що станом на 02.07.2021 відповідно до офіційно курсу НБУ становить 12 322 грн. 85 коп., та автомобіль «Opel» моделі «Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1995 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього з метою подальшої перереєстрації для офіційного володіння вказаним транспортним засобом, а ОСОБА_6 в свою чергу передав йому автомобіль марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_3 , в якому змінений номер кузова, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього для нібито подальшої перереєстрації та офіційного володіння вказаним транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом обману, заволоділи грошовими коштами в розмірі 12 322 грн. 85 коп. в ОСОБА_8 , спричинивши йому збитки на вказану суму.
Крім того, 02.07.2021, в невстановлений досудовим слідством час та місці, ОСОБА_7 знайшов в мережі Інтернет на сайті «АвтоРіа» оголошення про продаж автомобіля марки «Opel» моделі «Omega», який продавав ОСОБА_8 . Тоді ж в ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом шляхом обману в ОСОБА_8 .
В той же час, ОСОБА_7 , розуміючи, що його зусиль буде недостатньо для реалізації свого злочинного плану, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, залучив до вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , з яким вступив у попередню змову, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом шляхом обману.
Так, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом обману, в першій половині дня 02.07.2021, в невстановлений досудовим слідством час та місці, зателефонував до ОСОБА_8 та запропонував йому обмін на автомобіль марки «Audi» моделі «A6», достовірно знаючи, що в даному автомобілі підроблений номер кузова, та домовився про зустріч.
02.07.2021 близько 21:00 год., ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 на території АЗС «ANP», що знаходиться в с. Солобківці Хмельницької області (Житомир-Тереблече, 50 км + 226 м).
Під час зустрічі ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою реалізації заздалегідь обумовленого спільного плану щодо заволодіння транспортним засобом шляхом обману, запропонував ОСОБА_8 здійснити обмін з доплатою в сумі 450 доларів США автомобіля марки «Opel» моделі «Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1995 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , який перебуває у володінні останнього, а власником якого є ОСОБА_9 , на автомобіль марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_3 , достовірно знаючи, що у вказаному автомобілі змінений номер кузова, що унеможливлює його подальше відчуження та правомірне володіння.
В подальшому, ОСОБА_6 , шляхом обману, запевнив ОСОБА_8 про законність походження автомобіля марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_3 та, що він зможе перереєструвати вказаний автомобіль на себе.
На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився, після чого, усвідомлюючи законність походження транспортного засобу та законність обміну, не знаючи про обман останніх, перебуваючи на території АЗС «ANP», що знаходиться в с. Солобківці Хмельницької області (на автодорозі Житомир-Тереблече, 50 км + 226 м). близько 21:20 год. 02.07.2021, надав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 450 доларів США та автомобіль «Opel» моделі «Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1995 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього з метою подальшої перереєстрації для офіційного володіння вказаним транспортним засобом, а ОСОБА_6 в свою чергу передав йому автомобіль марки «Audi» моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_3 , в якому змінений номер кузова, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього для нібито подальшої перереєстрації та офіційного володіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 сів за кермо та запустив двигун, чим встановив контроль над автомобілем марки «Opel» моделі «Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1995 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , та шляхом приведення транспортного засобу в рух, спільно ОСОБА_7 , незаконно, шляхом обману заволоділи вказаним автомобілем вартістю 54 644 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот сорок чотири) грн.
В подальшому, ОСОБА_7 13.07.2021, в невстановлений досудовим слідством час та місці, знайшов в мережі Інтернет на сайті «АвтоРіа» оголошення про продаж автомобіля марки «Audi» моделі «100», який продавав ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розробили спільний план щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману, під час обміну вказаного автомобіля, в ОСОБА_10 .
Так, за попередньою домовленістю 13.07.2021 близько 19:50 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустрілися з ОСОБА_10 на території АЗС «Укранафта», що знаходиться на по вул. Шевченка, 19 у м. Дунаївці Хмельницької області.
Під час зустрічі ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою реалізації заздалегідь обумовленого спільного плану щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману, запропонував ОСОБА_10 здійснити обмін з доплатою в сумі 13 700 грн. автомобіля марки «Audi» моделі «100», д.н.з. НОМЕР_4 , зеленого кольору, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , який перебуває у володінні останнього, а власником якого є ОСОБА_11 , на автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Epica», д.н.з. НОМЕР_6 , зеленого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , власником якого є ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», яке дозвіл на обмін вказаного автомобіля офіційно ОСОБА_7 не надавало.
При цьому, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вказаний автомобіль перебуває в заставі рухомого майна на підставі договору застави VI00A!0000096 від 27.07.2016, та на праві власності їм не належить, що унеможливлює його подальше відчуження та правомірне володіння, шляхом обману запевнили ОСОБА_10 про законність походження автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Epica», д.н.з. НОМЕР_6 та, що ОСОБА_10 зможе перереєструвати вказаний автомобіль на себе.
На вказану пропозицію ОСОБА_10 погодився, після чого, усвідомлюючи законність походження транспортного засобу та законність обміну, не знаючи про обман останніх, перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що по вул. Шевченка, 109/4 у м. Дунаївці Хмельницької області, близько 20:20 год. 13.07.2021, надав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 13 700 грн. та автомобіль марки «Audi» моделі «100», д.н.з. НОМЕР_4 , зеленого кольору, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього з метою подальшої реєстрації для офіційного володіння вказаним транспортним засобом, а ОСОБА_7 в свою чергу передав йому автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Epica», д.н.з. НОМЕР_6 , зеленого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , який на той час перебував в заставі рухомого майна, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього для нібито подальшої реєстрації для офіційного володіння вказаним транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , шляхом обману, повторно, заволоділи грошовими коштами в розмірі 13 700 грн. в ОСОБА_10 , спричинивши йому збитки на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 13.07.2021, в невстановлений досудовим слідством час та місці, знайшов в мережі Інтернет на сайті «АвтоРіа» оголошення про продаж автомобіля марки «Audi» моделі «100», який продавав ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розробили спільний план щодо незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом шляхом обману в ОСОБА_10 .
Так, за попередньою домовленістю 13.07.2021 близько 19:50 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустрілися з ОСОБА_10 на території АЗС «Укранафта», що знаходиться по вул. Шевченка, 19 у м. Дунаївці Хмельницької області.
Під час зустрічі ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою реалізації заздалегідь обумовленого спільного плану щодо заволодіння транспортним засобом шляхом обману, запропонував ОСОБА_10 здійснити обмін з доплатою в сумі 13 700 грн. автомобіля марки «Audi» моделі «100», д.н.з. НОМЕР_4 , зеленого кольору, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , який перебуває у володінні останнього, а власником якого є ОСОБА_11 , на автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Epica», д.н.з. НОМЕР_6 , зеленого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , власником якого є ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», яке дозвіл на обмін вказаного автомобіля офіційно ОСОБА_7 не надавало.
При цьому, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вказаний автомобіль перебуває в заставі рухомого майна на підставі договору застави VI00A!0000096 від 27.07.2016, та на праві власності їм не належить, що унеможливлює його подальше відчуження та правомірне володіння, шляхом обману запевнили ОСОБА_10 про законність походження автомобіля марки «Chevrolet» моделі «Epica», д.н.з. НОМЕР_6 та, що ОСОБА_10 зможе перереєструвати вказаний автомобіль на себе.
На вказану пропозицію ОСОБА_10 погодився, після чого, усвідомлюючи законність походження транспортного засобу та законність обміну, не знаючи про обман останніх, перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що по вул. Шевченка, 109/4 у м. Дунаївці Хмельницької області, близько 20:20 год. 13.07.2021, надав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 13 700 грн. та автомобіль марки «Audi» моделі «100», д.н.з. НОМЕР_4 , зеленого кольору, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього з метою подальшої реєстрації для офіційного володіння вказаним транспортним засобом, а ОСОБА_7 в свою чергу передав йому автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Epica», д.н.з. НОМЕР_6 , зеленого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , який на той час перебував в заставі рухомого майна, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі до нього для нібито подальшої реєстрації для офіційного володіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 сів за кермо та запустив двигун, чим встановив контроль над автомобілем «Audi» моделі «100», д.н.з. НОМЕР_4 , зеленого кольору, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , а ОСОБА_6 зайняв місце пасажира автомобіля та шляхом приведення ОСОБА_7 транспортного засобу в рух, незаконно, шляхом обману заволоділи вказаним автомобілем вартістю 64 681 (шістдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят одна) грн.
16.02.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України.

Отже, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за який максимальне покарання визначене у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, та тяжкого злочину, за який відповідно до вимог ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.09.2021;

- висновком експерта №СЕ-19/123-21/8592-АВ від 24.11.2021;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.11.2021;

- висновком експерта №СЕ-19/123-21/9167-ПЧ від 25.11.2021;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 16.09.2021;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_10 від 16.09.2021;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.10.2021;

- висновком експерта №СЕ-19/123-21/8591-АВ від 20.12.2021.

- в цілому вказаними вище та усіма іншими матеріалами кримінального провадження.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту.
З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.
Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.
Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому Суд, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права. Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32).
Разом із тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Щодо доводів захисника та підозрюваного про непричетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, утому числі за епізодом про заволодіння транспортним засобом Opel» моделі «Omega», який продавав ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначає, що визначений КПК України стандарт доказування «поза розумним сумнівом» для доведення винуватості стороною обвинувачення особи у вчиненні нею кримінального правопорушення до обґрунтованості підозри на стадії досудового розслідування не застосовується, та відповідно, є нижчим.
В судовому засіданні була допитана дружина ОСОБА_6 ОСОБА_13 , яка повідомила, що 02.07.2021 вона разом із чоловіком о 08 год. 30 хв. перебувала на борту літака для прямування на відпочинок.
Відповідно до ч.4 ст.193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.
Дослідивши усі матеріали кримінального провадження, слідчий суддя установив, що вони містять відомості,які свідчать про причетність ОСОБА_6 до указаних епізодів кримінальних правопорушень.
З таких обставин, доводи захисника про непричетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальногоправопорушення, з огляду на перебування у 02.07.2021 о 21 год. у іншому місці слідчий суддя відхиляє.

Надаючи оцінку цим обставинам у межах повноважень та завдань, визначених КПК України слідчому судді, слідчий суддя вважає, що вагомість доказів, поведінка підозрюваного за наданими ним поясненнями в судовому засіданні, який зазначив, що відчужує транспортні засоби, зокрема і ті, що йому не належать, за довіреністю за допомогою осіб, які вирішують питання у сервісному центрі.
Проаналізувавши показання потерпілого, слідчий суддя приходить до висновку, що викладений у повідомленні про підозру спосіб заволодіння грошовими коштами та транспортними засобами потерпілих відповідає встановленим досудовим розслідуванням обставинам.
З огляду на наведене, слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження докази, наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
А тому слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є вираженим.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з цілодобовим домашнім арештом це дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

З огляду на наведене, аргументи захисника ОСОБА_5 про те, що кримінальне провадження зареєстроване уже рік, а тому це свідчить про відсутність указаного ризику та небажання підозрюваного ОСОБА_6 спілкуватися та впливати на свідка (ів) не можуть бути взяті до уваги.

Досліджуючи наявність ризику продовження зайняття підозрюваною протиправною діяльністю, зокрема вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає такий ризик наявним, оскільки ОСОБА_6 іншою діяльністю, окрім як участю в операціях, пов`язаних купівлею, перереєстрацією транспортних засобів, не займається.

При обранні запобіжного заходу в слідчий суддя зобов`язаний зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого , міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Аналізуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого віна підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваної, відсутність у ОСОБА_6 судимостей, його соціальний та сімейний стан, зокрема те, що він одружений, має на утриманні малолітніх дітей, слідчий суддя приходить до переконання про дієвість застосування ініційованого запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано причетний до вчинення, утому числі тяжкого тяжкого кримінального правопорушення, що містить підвищену суспільну небезпечність.

Слідчий у клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначає що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Оцінюючи ступінь усіх встановлених ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, розміру шкоди причетності ОСОБА_6 до її заподіяння, слідчий суддя, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження на противагу соціальним зв`язкам підозрюваного, які на думку сторони захисту стримають підозрюваного від вчинення дій за указаними ризиками, враховуючи репутацію ОСОБА_6 у правовідносинах за діяльністю,якою він займається, встановленою із матеріалів кримінального провадження, за викладених обставин приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 такого запобіжного заходу.

Аргументи сторони захисту з посиланням на його позитивну характеристику з місця проживання та наявність хвороби у батька , встановлення батькові другої групи інвалідності із протипоказаннями важкої фізичної праці у якості відмови у задоволенні клопотання,слідчий суддя відхиляє, оскільки доказів утримання батька та/або піклування чи догляду його ОСОБА_6 не надано.

Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.

Підстав для пом`якшення умов запобіжного заходу, зокрема встановлення заборони залишати місце проживання у певний час доби, слідчий суддя не вбачає.

Отже, саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі зможе забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Домашній арешт, який полягає у забороні залишати місце проживання у певний час доби та особисте зобов`язання в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати його ризики в силу відсутності достатніх для цієї стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

Отже, застосування домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання підозрюваною цілодобово, є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків під контролем правоохоронного органу.

Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 слід встановити у межах строку досудового розслідування, який його не перевищить.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст..194 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Ухвала діє по 18 квітня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя