У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.10.2021 Справа №607/17563/21
провадження № 1-кс/607/5811/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання,

встановила:

слідчому судді надійшла вказана скарга, у якій адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , просить: скасувати постанову старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 29 вересня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо призначення автотехнічної експертизи /швидкості ТЗ на момент настання ДТП/ у кримінальному провадженні № 0001110 від 08 серпня 2021 року; зобов`язати старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 призначити таку експертизу, на вирішення якої поставити питання наступного змісту: з якою швидкістю на момент зіткнення навпроти будинку АДРЕСА_1 , 07 серпня 2021 року біля 2330 год. рухались автомобіль марки «Mazda-6», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіль марки «Geely MR-7151А», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .?
В обґрунтування цієї скарги зазначає, що ОСОБА_4 є потерпілою у кримінальному провадженні № 0001110 від 08 серпня 2021 року, відомості щодо якого внесено за фактом дорожньо-транспортної пригоди з участю двох автомобілів, внаслідок якої загинув її чоловік. 28 серпня 2021 року вона звернулась до слідчого, який проводить досудове розслідування у вказаному провадженні, із клопотанням про призначення експертизи з метою визначення швидкості транспортних засобів у момент настання ДТП. Встановлення такої обставини, на думку потерпілої, має суттєве значення для досудового розслідування, однак чітких і однозначних відомостей щодо неї слідство не здобуло. Незважаючи на це, слідчий відмовив у задоволенні такого клопотання. Таку відмову потерпіла вважає необґрунтованою та такою, що грубо порушує її права.
У судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 , вказані вимоги підтримав. Додав, що в основу експертиз, які уже були проведені в кримінальному провадженні, лягли показання підозрюваного ОСОБА_8 про те, що швидкість керованого ним транспортного засобу була приблизно 70 км/год., а автомобіля, яким рухався потерпілий, не більше 50 км/год. Такі факти мають вагоме значення для встановлення дійсних обставин справи. При цьому вказані швидкості автомобілів не підтверджуються належними доказами. На переконання потерпілої, насправді швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_8 , була приблизно 120 км/год. Однак цю обставину підтверджує єдиний доказ показання свідка ОСОБА_9 і, якщо припустити, що вказаний свідок з тих чи інших причин не дасть своїх показань суду, то довести цю обставину буде неможливо.
ОСОБА_4 також підтримала свою скаргу у судовому засіданні. Пояснила, що слідчими не були отримані відеозаписи із камер відеоспостереження, які розташовані на місці події. Фактична швидкість автомобіля, яким керував підозрюваний, може вплинути на призначення йому покарання.
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 /далі також може вживатись як слідчий ОСОБА_5 / проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що потерпіла клопотала про визначення швидкості обох транспортних засобів. На місці події не було встановлено слідів гальмування, а тому визначити швидкість автомобілів по таких слідах неможливо. З метою проведення експертиз були задані такі швидкості автомобілів, які свідчили б про те, що підозрюваний рухався із забороненою швидкістю, а потерпілий в межах дозволеної, тобто 70 і 50 км/год, відповідно. Той факт, що підозрюваний рухався зустрічною смугою руху позбавляв потерпілого обов`язку зменшувати швидкість руху аж до повної зупинки. Рух підозрюваного зустрічною смугою було встановлено показаннями свідка і підтверджено експертами. Цей же свідок дав показання і про швидкість автомобіля ОСОБА_8 , яка становила не менше 120 км/год. Саме така швидкість і вказана в оголошеній ОСОБА_8 підозрі. На даний момент сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження. Експертиза, про призначення якої клопотала потерпіла, може бути проведена лише у м. Львові, або м. Києві. З практики її проведення у інших провадженнях йому відомо, що таке дослідження може тривати більше шести місяців, а тому в межах встановлених строків досудового розслідування вона не може бути завершена. Внаслідок її призначення буде порушено розумні строки досудового розслідування. Також слідчий звернув увагу на те, що обидва автомобілі на даний момент арештовані і перебувають на спецмайданчику у тому стані, який наступив для них внаслідок ДТП. Вказане дає можливість у будь-який момент, в тому числі і в процесі судового розгляду призначити із ними експертне дослідження, про яке клопотала потерпіла, у випадку якщо у цьому виникне потреба.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу, долучені до неї документи, надані в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного:
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, групою слідчих Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та СУ ГУНП в Тернопільській області, в т.ч. старшим слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001110 від 08 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України /далі Кримінальне провадження/.
В межах цього кримінального провадження, 29 вересня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин:
«07 серпня 2021 року водій ОСОБА_8 , в порушення вимог пунктів: 2.3 /а/, 31.1, 31.4, 31.4.5 /а, г/ /Колеса і шини/, Розділу 31. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями /надалі ПДР/, а також вимог, які наведенні у абзаці 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» /№ 3353-ХІІ від 30 червня 1993 року/, із змінами та доповненнями /надалі ЗУ «Про дорожній рух»/, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність автомобіля «MAZDA-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, червоного кольору, а розпочав рух на ньому з наступними технічними несправностями, які носять експлуатаційний характер, а саме: шина заднього лівого колеса автомобіля має залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, що не відповідає вимогам п. 31.4.5 /а/ /Колеса і шини/ ПДР, а також на передню та задню вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, що не відповідає вимогам п. 31.4.5 /г/ /Колеса і шини/ ПДР, які він мав можливість виявити шляхом огляду транспортного засобу перед початком руху на ньому та які могли перебувати у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Надалі, 07 серпня 2021 року, близько 2330 год., водій ОСОБА_8 , керуючи технічно несправним автомобілем «MAZDA-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, червоного кольору /належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 29.07.2021 року ТСЦ 6141, громадянину ОСОБА_8 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 /, без пасажирів та вантажу, рухався по вул. Максима Кривоноса, м. Тернопіль, у напрямку від перехрестя з вул. Миру до перехрестя з вул. Івана Мазепи.

Рухаючись у вказаного напрямку, навпроти будинку № 8, вул. Максима Кривоноса, м. Тернопіль, із швидкістю не менше як 120 км/год, тобто швидкістю, яка значно перевищувала дозволену на даній ділянці автодороги в межах населеного пункту - м. Тернопіль, Тернопільської області, водій ОСОБА_10 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної та дозволеної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, /в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог/, 2.3 /б, д/, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його рухатися у населеному пункті /м. Тернопіль/, із безпечною та дозволеною швидкістю руху, не більше 50 км/год., і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху водій ОСОБА_10 , не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху та під час руху перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 1.1 /вузьку суцільну лінію/ ПДР, допустив виїзд керованого автомобіля «MAZDA-6», р.н. НОМЕР_1 , на зустрічну смугу руху, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим грубо порушив вимоги пункту 10.1 та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 розділу 34. Дорожня розмітка ПДР, яку перетинати забороняється, крім цього на даній ділянці автодороги виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги категорично заборонений.

Після виїзду на зустрічну смугу руху водій ОСОБА_10 , в порушення вимог п. 11.3 ПДР, не надав перевагу в русі технічно справному автомобілю «GEELY MR-7151A», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, сірого кольору /належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого 21.11.2007 року ТСЦ 6141, громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_3 /, під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , який в цей час без пасажирів та вантажу рухався в межах своєї смуги руху вул. Максима Кривоноса, м. Тернопіль, у напрямку від перехрестя з вул. Івана Мазепи до перехрестя з вул. Миру, а допустив зіткнення передньої частини керованого автомобіля «MAZDA-6», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з передньою частиною автомобіля «GEELY MR-7151A», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Перед зіткненням транспортних засобів водій автомобіля «GEELY MR-7151 А», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , реагуючи на рух автомобіля «MAZDA-6», реєстраційний номер НОМЕР_5 , по зустрічній смузі руху, змінив напрямок свого руху ліворуч, уникаючи таким чином зіткнення транспортних засобів, однак з моменту виникнення небезпеки для свого руху, не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зустрічного зіткнення транспортних засобів, тому у його діях відсутні порушення Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_10 , як особа, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог пунктів: 2.10 /а, б, г, г, д, е/ Правил дорожнього руху, а також вимог, які наведенні у абзаці 5 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», не залишався на місці пригоди, не увімкнув аварійну сигналізацію і не встановив знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 ПДР, не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , не викликав бригаду екстреної /швидкої/ медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів не звернувся по допомогу до присутніх і не відправив потерпілого до закладу охорони здоров`я, у разі неможливості виконати дій, перелічених в підпункті «г» пункту 2.10 ПДР, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, у лікувальному закладі не повідомив своє прізвище та номерний знак транспортного засобу /з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб/ і не повернувся на місце пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції та не записав прізвища та адреси очевидців, не чекав прибуття поліцейських, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди, а втік з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «MINI-COOPER-S», реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2018 року випуску, синього кольору, під керуванням водія ОСОБА_11 .

Внаслідок зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «GEELY MR-7151 А», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шиї із розривом зчленування між тілами 4-го і 5-го шийних хребців та ушкодженням речовини спинного мозку на цьому рівні, протікання якої ускладнилося висхідним набряком спинного мозку із розвитком набряку-набубнявіння та компресії /стиснення/ головного мозку, від яких настала його смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 о 1530 год., під час проходження стаціонарного лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги».

Порушення водієм ОСОБА_12 , вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, /в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог/, 2.3 /а, б, д/, 10.1, 11.3, 12.1, 12.4, 31.1, 31.4, 31.4.5 /а, г/ /Колеса і шини/, Розділу 31. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання, вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 /вузька суцільна лінія/. Розділу 34. Дорожня розмітка, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 та у абзаці 6 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» /№3353-ХІІ від 30 червня 1993 року/, із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_7 ».

ОСОБА_4 була дружиною ОСОБА_7 та є потерпілою у Кримінальному провадженні, оскільки 16 серпня 2021 року подала начальнику ГУНП в Тернопільській області відповідну заяву.
18 серпня 2021 року їй вручено відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
29 вересня 2021 року на виконання доручення прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_13 , слідчий ОСОБА_5 повідомив підозрюваного і його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у Кримінальному провадженні.
Аналогічне повідомлення складене і на адресу потерпілої ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_3 . Докази вручення їм такого повідомлення відсутні.
28 вересня 2021 року ОСОБА_7 подала слідчому ОСОБА_5 клопотання, у якому просила призначити в рамках Кримінального провадження автотехнічну експертизу /швидкості ТЗ на момент настання ДТП/. На вирішення експерту поставити питання наступного змісту: З якою швидкістю на момент зіткнення навпроти будинку АДРЕСА_1 , 7 серпня 2021 року біля 2330 год. рухались автомобіль марки «Mazda-6», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіль марки «Geely MR- 7151А», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .?

Обґрунтовуючи таке своє клопотання, потерпіла зазначає, що досудовим розслідуванням не здобуто належних доказів, із яких вбачалось б, якою була швидкість транспортних засобів у момент їх зіткнення. Подаючи вихідні дані для проведення експертизи, було зазначено, що ОСОБА_8 рухався з швидкістю 70 км/год., а ОСОБА_7 50 км/год. При цьому свідок ОСОБА_9 зазначає, що автомобіль, яким керував ОСОБА_8 , рухався з швидкістю 120 км/год., а як встановлено при огляді транспортного засобу «Geely MR- 7151А» після ДТП показник його спідометра показує відмітку у 27 км/год. З`ясування цієї обставини, на думку потерпілої, впливає на повноту досудового розслідування, обґрунтованість встановлених висновків та належну кваліфікацію дій підозрюваного.

29 вересня 2021 року слідчий ОСОБА_5 розглянув вказане клопотання і відмовив у його задоволенні про що виніс відповідну постанову /далі також може вживатись як Спірна постанова/. Таке його рішення вмотивовано тим, що посилання потерпілої на важливість швидкості зазначених транспортних засобів та можливість впливу цієї обставини на належну кваліфікацію дій підозрюваного є безпідставними. Внаслідок експертних досліджень встановлено, що причинний зв`язок між швидкістю руху автомобілів і ДТП відсутній, оскільки зіткнення автомобілів відбулось у незагальмованому стані автомобіля«Mazda-6». Саме тому вихідні дані були сформовані таким чином, аби акцентувати увагу на тому, що ОСОБА_8 керував автомобілем з порушенням встановленої швидкості руху у населеному пункті, а ОСОБА_7 із дозволеною. Окрім цього, слідів гальмування на місці події встановлено не було. Це позбавляє можливості експертів в межах Тернопільської області провести відповідне дослідження. Ті експертні установи, які можуть застосувати інші підходи для визнання швидкості автомобілів у межах Тернопільської області відсутні. Така обставина, у випадку призначення експертизи, затягне досудове розслідування, в межах якого особі оголошено про підозру, а висновок такої експертизи жодним чином не вплине на кваліфікацію кримінального правопорушення чи обставин вчинення ОСОБА_14 ДТП, адже порушення вимог п. 12.4 ПДР та рух керованого ним автомобіля по зустрічній смузі руху із значним перевищенням дозволеної швидкості руху вже і так встановлені в ході досудового розслідування і висвітлені у повідомленні про підозру.
Надавши оцінку таких обставинам справи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне:
завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура /ч. 1 ст. 2 КПК України/.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 1 статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися /використовувалися/ для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже і способом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих /розшукових/ дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчими /розшуковими/ є дії, спрямовані на отримання /збирання/ доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Однією із таких слідчих /розшукових/ дій є проведення експертизи.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Статтею 283 КПК України передбачено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно ч.ч. 1, 3, 5 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування. Рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий визнає це за необхідне. Постанова слідчого складається з: 1/ вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2/ мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3/ резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час /строки/ його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

З процитованих вище норм процесуального права випливає, що оцінюючи клопотання потерпілого про вчинення слідчих /розшукових/ дій на предмет наявності підстав для його задоволення, уповноважена особа зобов`язана встановити чи: спрямовані вони на отримання /збирання/ доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; наявні достатні відомості, що вказують на можливість досягнення їх мети.

При цьому така уповноважена особа не може залишати поза увагою й інші обставини, котрі є не менш важливими, до яких відноситься те, чи існує процесуальна доцільність у проведенні запропонованих слідчих /розшукових/ дій, чи не порушуватиме такий процес загальних принципів кримінального провадження /в тому числі розумних строків/ та чи співмірним буде результат вказаних дій тому процесу, який до нього привів, та меті їх проведення.

Усі вказані обставини слідчий взяв до уваги, внаслідок чого Спірна постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою, а викладені у ній висновки об`єктивними та відповідають фактичним обставинам справи.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання, слідчий предметно зіслався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_8 , була не менше як 120 км/год. і це підтверджується належним доказом показаннями свідка ОСОБА_9 .
З огляду на це саме така швидкість зазначена у підозрі ОСОБА_8 .
Жодних об`єктивних даних про те, що вказаний свідок не надасть суду показання, або змінить їх під час розгляду Кримінального провадження, у випадку складення прокурором та направлення до суду обвинувального акту, слідчому судді на даний момент не надано, а тому пояснення потерпілої про імовірність зникнення такого доказу є безпідставними.
Отже відсутні підстави вживати заходів для перевірки зазначеного доказу.
При цьому увагу ОСОБА_4 слід звернути на те, що проведення експертизи у Кримінальному провадженні, у випадку, якщо для цього виникне об`єктивна потреба, може мати місце і під час судового розгляду на підставі ст. 332 КПК України.
Така можливість зберігається до того моменту, поки автомобілі, які брали участь у ДТП залишаються у тому стані, котрий наступив в насідок цієї пригоди.
Також слідчий підставно звернув увагу на висновок експерта № СЕ-19/120-21/8912-ІТ від 31 серпня 2021 року, відповідно до якого встановлено, що причиною ДТП було не перевищення ОСОБА_8 швидкості руху, а порушення пункту 11.3 ПДР України, згідно якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Це спростовує посилання потерпілої на те, що швидкість автомобіля ОСОБА_8 має значення для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначення експертизи для визначення швидкості транспортних засобів у момент настання ДТП не є обов`язком слідчого, прокурора, відповідно до ч. 2 ст. 242 КПК України.
З наведеного, керуючись ст.ст. 2, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
у задоволенні скарг адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого від 29 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, відмовити.
Матеріали кримінального провадження № 0001110 від 08 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернути до відділу РЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області.
Копію ухвали вручити /надіслати/ слідчому ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 та її представнику адвокату ОСОБА_3 .
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1