Справа № 591/7966/21
УХВАЛА
21 грудня 2021 року слідчий суддя Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних вимог чинного законодавства,
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання відповідальної особи прокуратури Сумської області в порядку ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення злочину посадовими особами, а саме прокурором Сумської області ОСОБА_5 , головним спеціалістом відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 , керівником Державної казначейської служби України ОСОБА_7 , головним спеціалістом-юрисконсультом юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області ОСОБА_8 , суддею Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_9 , головою Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_10 . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 послався на те, що в провадженні Зарічного районного суду м. Сум перебуває цивільна справа №591/2583/21 за позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При розгляді справи суддя ОСОБА_10 протиправно допустила до участі у справі як представника відповідача - Сумської обласної прокуратури - ОСОБА_6 , який є головним спеціалістом відділу Сумської обласної прокуратури і на підтвердження повноважень надав довіреність, підписану прокурором Сумської області ОСОБА_5 , хоча, на думку скаржника, представництво в суді здійснюється виключно адвокатами (Закон України №1401-ІІІ від 2 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) розділ ХV Перехідні положення Конституції України, пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції, статті 1311, 1312 Конституції). ОСОБА_3 вважав, що, беручи участь як представник прокуратури Сумської області, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, як і прокурор Сумської області ОСОБА_5 , який видав ОСОБА_6 довіреність, уповноваживши його представляти в суді інтереси прокуратури Сумської області. Крім того, керівником Державної казначейської служби України ОСОБА_7 всупереч законодавству була видана довіреність, якою вона уповноважила головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області ОСОБА_8 представляти при розгляді справи інтереси Державної казначейської служби України, хоча, на думку ОСОБА_3 , представляти інтереси Державної казначейської служби України мав лише адвокат. Знаючи про ці порушення, прокурор Сумської області на підставі заяви ОСОБА_3 , з якою він звернувся до прокуратури Сумської області, мав внести відомості до ЄРДР, однак не виконав імперативні вимоги статті 214 КПК України, чим також вчинив кримінальне правопорушення. Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_3 просив постановити рішення, яким зобов`язати відповідальну особу прокуратури Сумської області в порядку ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень прокурором Сумської області ОСОБА_5 , головним спеціалістом відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 , керівником Державної казначейської служби ОСОБА_7 , головним спеціалістом-юрисконсультом юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області ОСОБА_8 , суддею Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_9 , суддею Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_10 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , який підтримав скаргу в повному обсязі, прокурора ОСОБА_4 , з`ясувавши правові позиції сторін, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Як вбачається з листа Сумської обласної прокуратури №31-2221-21 від 3 листопада 2021 року, адресованого ОСОБА_3 , за своїм змістом звернення останнього не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки в ньому відсутні об`єктивні дані, що свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Фактично, викладені у його зверненні доводи носять характер лише суб`єктивних висновків щодо незгоди із прийнятими рішеннями та діями, у поданому зверненні не наведено об`єктивних даних, визначених ст. 11 КК України, які свідчать про ознаки того чи іншого кримінального правопорушення та воно не може вважатись таким, що підлягає реєстрації в ЄРДР.
Суд погоджується з позицією Сумської обласної прокуратури, а доводи ОСОБА_3 щодо незаконності дій та бездіяльності посадових осіб Сумської обласної прокуратури, в тому числі і прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 , вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.
При проведенні досудового розслідування слідчі з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Частина 5 ст. 214 КПК України містить вимоги, яким повинні відповідати відомості про вчинення кримінального правопорушення, в тому числі короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Як вбачається з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є кримінальним правопорушенням.
Аналіз зазначених вище положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про вчинення кримінального правопорушення.
Видача прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_5 , керівником Державної казначейської служби України ОСОБА_7 довіреностей, якими вони уповноважили головного спеціаліста відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 , головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області ОСОБА_8 представляти інтереси відповідачів при розгляді цивільної справи №591/2583/21 за позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, не може утворювати склад кримінального правопорушення. Питання про допуск до участі в судовому засіданні представників сторін, встановлення осіб, що беруть участь у справі, перевірка повноважень представників сторін та третіх осіб, інших учасників судового процесу є прерогативою суду, вирішується судом під час розгляду справи і не може бути достатньою підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. В разі незгоди з прийнятими судом рішеннями, порядком та результатом розгляду клопотань, незгоди з діями суду щодо допуску до участі у справі представників сторін, незгоди з результатами вирішення питань представництва (самопредставництва) тощо заінтересована особа має вирішувати ці питання в порядку цивільного, а не кримінального процесу.
Таким чином, невнесення відповідальними особами Сумської обласної прокуратури відомостей до ЄРДР із заяви ОСОБА_3 , яка за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не свідчить про наявність в діях слідчого чи прокурора порушень закону в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.
Щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення суддями ОСОБА_10 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень за ознаками ч. 3, 4 ст. 382 КК України, слід зазначити наступне.
Як зазначено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом лише на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.
Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав та свобод людини і громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Незалежність та недоторканність суддів гарантують статті 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.
Згідно з положеннями статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Притягнення судді до кримінальної відповідальності у механізмі стримувань та противаг в системі поділу влади в Україні є однією з форм контролю за діяльністю носіїв судової влади, завданням якої має бути досягнення балансу між засадами незалежності й недоторканності суддів та їх кримінальною відповідальністю у разі вчинення ними кримінально-караного протиправного діяння.
Проте процедура притягнення судді до кримінальної відповідальності не може бути використана для здійснення тиску на суддю з метою прийняття ним "потрібного" судового рішення. Незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.
Ініціювання кримінального переслідування судді є способом незаконного впливу на суд. Така ситуація є загрозливою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом.
При вирішенні питання про внесення відомостей до ЄРДР про вчинене суддею кримінальне правопорушення слід також дотримуватися положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини і громадянина, ст. ст. 126 і 129 Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у відповідності з якими незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом для реєстрації заяви або повідомлення про вчинення суддею кримінального правопорушення.
Відтак, підстав для задоволенні скарги ОСОБА_3 суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 129 Конституції України, ст. ст. 2, 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних вимог чинного законодавства відмовити за її безпідставністю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1