Справа №295/4847/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000092 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролівець Сумської області, громадянина України, одруженого, на утриманні немає неповнолітніх дітей, інвалід 1-ї групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 199 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.3, 15 ч.3, 358 ч.3 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 04.07.2018, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту підробленого посвідчення водія з підробленими голографічними захисними елементами домовився з особою, зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_7 , підробити та збути йому водійське посвідчення з підробленими голографічними захисними елементами на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту підробленого посвідчення водія з підробленими голографічними захисними елементами, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, отримав 1800 гривень від ОСОБА_7 за виготовлення підробленого посвідчення водія з підробленими голографічними захисними елементами, домовився з останнім про відправлення йому на електронну адресу фотографії з даними особи, та обговоривши інформацію, яку необхідно зазначити у підробленому посвідченні водія. При цьому, вказані особи погодили наступну зустріч 05.07.2018, з метою збуту йому вищевказаного підробленого посвідчення з підробленими голографічними захисними елементами.

Надалі, ОСОБА_4 у період часу з 14 год. 45 хв. 04.07.2018 до 09 год. 15 хв. 05.07.2018, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою власних навичок та комп`ютерної техніки за допомогою лазерного принтера виготовив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 27.02.2018 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яке наніс підроблені голографічні захисні елементи із застосуванням самоклеючої голографічної плівки, тим самим підробив посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, які зберігав за вищевказаною адресою з метою його подальшого збуту ОСОБА_7 .

У подальшому, 05.07.2018 приблизно о 09 год. 15 хв. ОСОБА_4 , під час проведення контролю за вчиненням злочину, зустрівся з ОСОБА_7 на попередньо обумовленому в телефонній розмові місці, а саме біля будинку АДРЕСА_2 , з метою збуту останньому вищевказаного підробленого посвідчення водія з підробленими голографічним захисними елементами. У вказаний день, час та місці ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_7 підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 27.02.2018 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підробленими голограмами, голографічними захисними елементами, які не відповідають зразкам аналогічних голограм, які використовуються для персоналізації даного виду документів.

Крім того, у невстановлений слідством день, час, місці та обставин ОСОБА_4 , повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, для невстановлених слідством осіб, прийняв замовлення на підробку посвідчення водія держави Румунія, безпосереднє виготовлення якого мав здійснювати ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_4 , діючи у межах спільного умислу з невстановленою слідством особою, для невстановлених слідством осіб, на виготовлення підробленого посвідчення, у невстановлений слідством день та час, однак до 13.09.2018, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою власних навичок та комп`ютерної техніки струменевим способом друку повторно виготовив макет бланку посвідчення водія держави Румунія з серійним номером НОМЕР_2 із зображенням посвідчення водія держави Румунія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 16.03.2011 на ім`я ОСОБА_9 31.08.1985 Tblilisi 16.03.2011 SRPCIV BUCURESTI, з надрукованою в ньому фотокарткою невстановленої слідством особи, який помістив у прозору плівку з метою в подальшому виготовлення підробленого посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, організацією, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою. Однак довести спільний злочинний умисел з невстановленою слідством особою, для невстановлених слідством осіб, на підроблення посвідчення до кінця ОСОБА_4 не встиг з причин, що не залежали від його волі, а саме у зв`язку з проведенням обшуку працівниками правоохоронного органу за вищевказаною адресою.

Так, 13.09.2018 приблизно о 16 години 04 хвилин під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та в подальшому вилучено аркуш паперу з надрукованим зображенням бланку посвідчення водія держави Румунія з серійним номером НОМЕР_2 , яке видане 16.03.2011 на ім`я ОСОБА_9 31.08.1985 Tblilisi 16.03.2011 SRPCIV BUCURESTI у прозорій плівці, яке ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, не встиг повністю виготовити з метою подальшого збуту невстановленій слідством особі для використання, та таким чином здійснив готування для вчинення кримінального правопорушення, повторно, однак він не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з проведенням обшуку працівниками правоохоронного органу.

Обвинувачений ОСОБА_4 показав, що піддавшись на вмовляння ОСОБА_10 , він виготовив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , однак при цьому не виготовляв голограми та голографічний захист, а переніс їх з посвідчення водія, яке у нього забув хтось із відвідувачів. Також показав, що знайдений у нього аркуш паперу з надрукованим зображенням бланку посвідчення водія, не є документом у розумінні поняття документу. При цьому, він не мав на меті підробляти вказаний документ, а вказаний малюнок виготовив для демонстрації на анімаційному конкурсі за допомогою проектора, однак замовник відмовився, що в свою чергу стало підставою припинити вказану роботу, у зв`язку з чим вважає, що такі його дії не підпадають під дію кримінального закону. Щодо обвинувачення в частині виготовлення ID картки, яку було знайдено у його знайомого ОСОБА_12 , заперечив причетність до її виготовлення. Зазначив, що органом досудового розслідування не знайдено доказів на його причетність у її виготовленні та збуті. Також ствердив, що не вступав з ОСОБА_12 у попередню змову на виготовлення вказаного документу.

Вина ОСОБА_4 доведена дослідженими безпосередньо в судовому засіданні допустимими доказами.

По епізоду виготовлення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 .
Згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 04.07.2018 особі зі зміненими анкетними даними вручені грошові кошти для проведення оперативної закупки.

Протоколом огляду покупця від 05.07.2018, під час якого у особи зі зміненими анкетними даними вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 .

Протоколом контролю за вчиненням злочину, яким зафіксовані обставини збуту ОСОБА_4 підроблених документів з підробленими голографічними елементами.

Протоколом аудіо-відеоконтролю особи стосовно ОСОБА_4 , яким також підтверджено факт збуту вищевказаного документу.

Показами свідка ОСОБА_13 , який показав, що був залучений в якості понятого при проведенні слідчої дії, а саме з приводу придбання водійських прав. Вказана дія проводилася у два дні, в перший легендована особа домовлялася про придбання водійських прав, їй вручалися грошові кошти, а на наступний день особа придбала такі права, які вона видала. При цьому, був присутнім ще один понятий, складалися процесуальні документи, які він читав та підписали. Також в їх присутності покупцю видавалися гроші, які сканувалися та вносилися у протокол.

За висновками технічної експертизи документів № 1/3-259 від 30.07.2018 №1799/19-33 від 08.02.2019, об`єктом дослідження яких виступало посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 27.02.2018 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказане посвідчення за своїми характеристиками не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Плівка з голографічним зображенням, що нанесена на посвідчення водія НОМЕР_1 за своїми характеристиками не відповідає зразку плівки, яка використовується для персоналізації даного виду документів.

Під час досудового розслідування, у зв`язку з відсутністю експертів, з діючим свідоцтвом на проведення експертизи голографічних зображень, що було підтверджено офіційним повідомленням КНДІСЕ, судом, за клопотанням строни обвинувачення, призначено технічну експертизу голографічних зображень.

За результатами технічної експертизи документів № 8682/20-33 від 24.09.2020 експерти прийшли до висновку, що на посвідченні водія НОМЕР_1 га ім`я ОСОБА_8 , наявні голограми, голографічні захисні елементи, які не відповідають зразкам аналогічних голограм, які використовуються для персоналізації даного виду документів. Посвідчення водія НОМЕР_1 , що оформлене на ім`я ОСОБА_8 виготовлено з застосуванням самоклеючої голографічної плівки.

Під час роз`яснення висновку експертизи експерти ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ствердили, що виготовити голограми можливо лише за допомогою спеціального обладнання. При цьому, досліджена ними голографічна плівка суттєво відрізняється як по товщині, так і по малюнку МВД, по гербовому напису, зазначені написи мають різні технології. Зазначили, що перенести голографічну плівку з іншого документу неможливо через її тонкий шар, а тому спростовують твердження ОСОБА_16 про можливість переносу такої плівки з одного на інший документ.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 04.07.2019 перебував у ОСОБА_16 та бачив, як останній, за допомогою ламінатора переніс з одного документа на інший прозору плівку, у зв`язку з чим на плівці залишилася голограма. Як ОСОБА_18 виготовляв права свідком не був.

Суд критично ставиться до показів свідка, який є товаришем обвинуваченого та у такий спосіб намагається створити штучне алібі останньому, яке спростовано висновком експертизи та роз`ясненнями експертів.

Суд відкидає твердження обвинуваченого, що сторона обвинувачення не призначила технічну експертизу голограм, а тому суд немає права брати до уваги висновки проведеної, під час судового розгляду, експертизи. Так, під час розгляду клопотання про призначення експертизи, судом встановлено, що з поважних причин, а саме відсутності відповідної кваліфікації експертів, не було проведено експертизу. Отже зазначений висновок є допустимим та належним доказом.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_16 , що голографічну плівку він переніс з іншого документа спростовано висновком експертизи № 8682/20-33 від 24.09.2020 та роз`ясненнями експертів.

Суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 у підробленні і збуті посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 та у зберіганні з метою збуту, збуті підроблених голографічних захисних елементів доведено.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії:

- за ст. 199 ч.1 КК України, які виразилися у зберіганні з метою збуту та збуті підроблених голографічних захисних елементів;

- за ст. 358 ч.1 КК України, які виразилися у підробленні посвідчення, яке видається і посвідчується установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою, та збуті такого документу.

По епізоду готування на підроблення посвідчення водія.
Згідно протоколу проведення обшуку 13.09.2018 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено аркуш паперу з надрукованим зображенням бланку посвідчення водія держави Румунія з серійним номером НОМЕР_2 , яке видане 16.03.2011 на ім`я ОСОБА_9 31.08.1985 Tblilisi 16.03.2011 SRPCIV BUCURESTI у прозорій плівці.

Протоколом огляду предметів, які було виявлено та вилучено під час обшуку, а саме упаковки з фотопапером, упаковка з паперами для струйного друку серії «Голограма», фольга різних кольорів, ламінатор, принтер, різак для паперу, тощо.

За висновком експерта № 1/3-330 від 25.10.2018 зображення бланку посвідчення водія держави Румунія з серійним номером НОМЕР_2 на білому аркуші формату А4 та зображення бланку посвідчення водія держави Румунія з серійним номером НОМЕР_2 , яке видане 16.03.2011 на ім`я ОСОБА_19 , на прозорій плівці не відповідають аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу, виготовлені струменевим способом. Ознак внесення змін в первинний текст не виявлено. При цьому графічні зображення лицьової та зворотної сторін бланку посвідчення включають текстову інформацію, зображення прапору Європейського союзу, виконано з використанням кольорового та чорного кольорів.

Відповідно до вимог ст. 14 КК України готування до кримінального правопорушення є початковою стадією вчинення злочину, одним з видів незакінченого злочину. При готуванні дії винного ще безпосередньо не спрямовані на об`єкт і не ставлять його в безпосередню небезпеку. Суб`єкт ще не виконує того діяння, яке є необхідною ознакою складу злочину. З об`єктивної сторони готування до злочину може проявлятися в різноманітних діяннях, але загальним для них є те, що всі вони передбачають створення умов для вчинення конкретного закінченого злочину. Про те він не доводиться до кінця з причин, що не залежали від волі винного.

Згідно ч.2 ст. 14 КК України готування до кримінального проступку або злочину, за який статтею Особливої частини цього Кодексу передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років або інше, більш м`яке покарання, не тягне за собою кримінальну відповідальність.

Санкція ч.3 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той же строк, отже дії за вказаною статтею можуть кваліфікуватися як готування до кримінального правопорушення.

За результатами досліджених в судовому засіданні негласних слідчих розшукових дій «зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж», встановлено, що тривалий проміжок часу між ОСОБА_20 та невстановленими особами здійснювалися завуальовані розмови щодо виготовлення документів різного характеру, на різних осіб, в тому числі з грузинськими або румунськими прізвищами, за своїм змістом розмови стосуються саме підробки документів, зокрема і водійських права. Як слідує з розмови з невідомою особою на ім`я ОСОБА_21 , останній просить у обвинуваченого виготовити румунські права (т.2 а.с.166,171,197,244).

Твердження ОСОБА_16 , що вказаний аркуш з посвідченням водія ним виконаний на замовлення для анімаційного перегляду, суд відкидає, оскільки доказів про таке замовлення суду не надано, що підтверджує факт готування останнім до вчинення кримінального правопорушення, а саме виготовлення макету румунських водійських прав, однак довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, а саме проведенням обшуку та його виявлення.

Твердження ОСОБА_16 , що обшук проводився з порушеннями, суд відкидає з наступних підстав.

Так, згідно ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.08.2018 надано дозвіл на проведення обшуку Житла ОСОБА_16 (т.2 а.с.18), яка була оголошена та вручена ОСОБА_22 , був присутнім і обвинувачений, з участю понятих було роз`яснено права та обов`язки всім присутнім, в послідуючому проведено обшук. Зауваження ОСОБА_16 про те, що працівники поліції без нього зайшли до квартири, а дружина перебувала у ванній кімнаті, спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема підписом дружини ОСОБА_22 , яка будь-яких зауважень не висловила. Отже, обшук проводився на законних підстава на підстави ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим доказ є належним та допустимим. При цьому, під час дослідження вказаного протоколу, сторона захисту клопотань про виклик понятих для допиту не заявляла.

За змістом обвинувального акту попередня змова у ОСОБА_16 на виготовлення посвідчення водія відбулася з особою (Особа 1), матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження та направлені до суду з обвинувальним актом. Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведена така змова з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження (Особа 1) та направлені до суду з обвинувальним актом. Так, досліджені в судового засіданні матеріали НСРД, містять інформацію, що така змова була з невстановленою особою, а не з особою (Особа 1), матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження та направлені до суду з обвинувальним актом Зміст розмов з вказаною Особою 1 не містять даних про таку змову, у зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що така змова мала місце з невстановленою досудовим слідством особою.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_16 кваліфіковані за ст. 15 ч.3, 358 ч.3 КК України, як незакінчений замах на підроблення посвідчення, яке видається і посвідчується установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Суд, дослідивши надані докази прийшов до висновку, приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 свідчать не про незакінчений замах, а готування до кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 14 ч.1, 358 ч.3 КК України, які виразилися у готуванні на підроблення посвідчення, яке видається і посвідчується установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством день, час, місці та обставинах досяг попередньої злочинної змови з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження та направлені до суду з обвинувальним актом (далі Особа 1), на підроблення посвідчення для невстановлених органом досудового розслідування осіб з метою його подальшого використання останніми, при цьому Особа 1 здійснював пошук таких осіб, а безпосередню підробку посвідчень здійснював ОСОБА_4 .

Так, у невстановлений слідством дату, час та місці Особа 1, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , прийняв від невстановленої слідством особи замовлення на підробку посвідчення особи громадянина Румунії, безпосереднє виготовлення яких мав здійснювати ОСОБА_4 .

З метою реалізації спільного злочинного наміру з ОСОБА_4 на підроблення посвідчення Особа 1 за невстановлених слідством обставин отримав від невстановленої слідством особи фотокартки та відомості щодо віку, дати народження та інші дані необхідні для виготовлення підробленого документу.

У подальшому Особа 1, реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на підроблення посвідчення особи громадянина Румунії, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , у невстановлений день, час та місці, за невстановлених обставинах, у невстановлений спосіб передав останньому відомості щодо особи на ім`я якої необхідно було виготовити підроблені посвідчення.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи відповідно до відведеної йому ролі у межах спільного з Особа 1 умислу, повторно, у невстановлений слідством день, час, однак до 13.09.2018, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою власних навичок та комп`ютерної техніки струменевим способом друку виготовив посвідчення особи громадянина Румунії, а саме ID картку «Rovmaniel серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_23 від 27.11.2017», з надрукованою на ній фотокарткою невстановленої слідством особи, тим самим повторно підробив посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, яке у невстановлений день та час, у невстановленому місці передав Особа 1, який в свою чергу, зберігав вказаний документ за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , з метою його подальшого збуту замовнику.

Так, 13.09.2018 приблизно о 15 години 31 хвилин під час проведення обшуку за місцем проживання Особа 1 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено ID картку «Rovmaniel серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_23 від 27.11.2017», яку за попередньою змовою з Особа 1 повторно підробив ОСОБА_4 з метою використання іншою особою.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.3 КК України, які виразилися у підробленні посвідчення, яке видається і посвідчується установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою, вчинених за попередньою змовою, групою осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні та містяться в протоколі обшуку за адресою АДРЕСА_3 , висновком експертизи № 1/3-347 від 25.10.2018, результатами НСРД. При цьому, сторона обвинувачення зазначає, що макет посвідчення водія та ID картка, які вилучені під час проведення двох обшуків містять дані однієї і тієї ж особи, на них знаходиться однакові фотокартки, виготовлені струменевим способом друку. Разом з цим вказаного недостатньо для прийняття обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , оскільки це не доводить, що обвинувачений за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження та направлені до суду з обвинувальним актом вчинив інкриміноване йому діяння. При цьому, досліджені в судовому засіданні результати негласних слідчих дій, а саме розмови з Особою 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження та направлені до суду з обвинувальним актом, не містять, навіть завуальованих розмов, з приводу виготовлення ID картки. З досліджених в судовому засіданні протоколів негласних слідчих дій, вбачається, що розмови на виготовлення ID картки відбувалося з невстановленою особою, а не з Особою 1.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення не заявляла клопотання про допит Особи 1. Інших доказів суду не надано.

Суд, здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема на основі змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення за ст. 358 ч.3 КК України ОСОБА_4 не знайшло свого підтвердження в суді.
Згідно з ч.3 ст.373 КПК обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
В свою чергу з боку обвинувачення не було зібрано достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.3 КК України.
В численних рішеннях Верховний Суд підкреслював, що обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Також Верховний Суд визначав, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий учасниками судового розгляду з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.3 КК України (епізод підроблення посвідчення ID картки), не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки при судовому розгляді не доведено обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.3 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, ст. 199 ч.1 КК України, згідно з ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, ст. 358 ч.3 КК України, згідно ч.4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, ст. 358 ч.1 КК України, згідно ч.2 ст. 12 відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується позитивно, є інвалідом 1-ї групи.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання в межах санкцій статей, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням двох експертиз (№ 8682/20-33 та 1/3-330) в загальній сумі 5373,08 грн., суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого. Витрати пов`язані з проведенням експертизи № 1/3-347 в сумі 1144 грн. віднести за рахунок держави, у зв`язку з недоведеністю вини.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягає скасуванню арешт накладений на речові докази, вилучені під час обшуку у ОСОБА_4 .

Клопотання ОСОБА_24 про скасування арешту на майно, суд залишає без розгляду, оскільки обшук проводився в рамках іншого кримінального провадження (т.1 а.с.47).

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст.358 ч.1, 199 ч.1, 14 ч.1, 358 ч.3 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

-за ст. 358 ч.1 КК України 3 місяці арешту;

-за ст.199 ч.1 КК України 4 роки позбавлення волі;

-за ст. 14 ч.1, 358 ч.3 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.3 КК України та виправдати за цим законом за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати в сумі 5373 (п`ять тисяч триста сімдесят три грн. 08 коп. (т.2 а.с.150, т.3 а.с.14).

Процесуальні витрати в сумі 1144 грн. віднести за рахунок держави (т.2 а.с.158).

Клопотання ОСОБА_24 про скасування арешту на майно - залишити без розгляду.

Скасувати арешт на майно, вилучене під час обшуку у ОСОБА_4 .

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 зберігати в матеріалах кримінального провадження; бланк посвідчення водія Румунії, ручний нумератор, набірний штамп, картонна упаковка з голографічним папером; плівка для ламінування, напівпрозора плівка; ламінаційна плівка листи та відрізки фольги; відрізки ламінувальної плівки різного кольору, тканевий чохол з двома рулонами фольги, тканевий чохол з трьома рулонами фольги; картонна упаковка з двома рулонами фольги різних кольорів; рулон золотистої фольги; рулон сріблястої фольги; пластиковий тримач з різнокольоровою плівкою; поліетиленовий пакет з чотирьма рулонами з плівкою різного кольору з голографічними елементами; три печатки «Для податкових накладних №2 «3 №1; два ламінатор в корпусі сірого кольору, які зберігаються в камері схову СУ ГУНП в Житомирській області знищити (т.2 а.с.68).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1