Справа № 604/1360/18
провадження № 1-кп/598/21/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , його представника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №604/1360/18 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , гр. України, з середньо освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої,
за ч.1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вона 25 серпня 2018 року приблизно о 13 год. 00 хвилин, перебувала на подвір`ї власного господарства, що знаходиться в с. Качанівка Підволочиського району Тернопільської області, де на ґрунті особистих неприязних відносин між нею та її братом ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, під час якого обвинувачена розуміючи і усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, умисно нанесла потерпілому ОСОБА_5 дерев`яною сапою декілька ударів в область правого плеча та передпліччя, від яких він втратив рівновагу та впав на землю. Після цього, коли потерпілий ОСОБА_5 знаходився в лежачому положенні на спині, обвинувачена ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, вилізла на нього зверху та умисно нанесла декілька ударів обома руками в область правого плеча, передпліччя та ліктьового суглобу, внаслідок чого заподіяла потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна правого плеча і ділянки правого плечового суглобу, забиття (виражений набряк) м`яких тканин ділянки правого ліктьового суглобу, садна і забиття м`яких тканин правого передпліччя та садна задньої поверхні лівої половини грудей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_7 є винна у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із акінченням строків давності, відповідно до ст. 49 КК України, закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , та залишення цивільного позову без розгляду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечила щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку що клопотання підлягає до задоволення та вважає, що є законні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до вимог ст.49 КК України.
Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину.
Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності за строками давності визначено законом не як право, а як обов`язок суду.
Судом враховується те, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, як за ознаками спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, є вірною.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. №2617-VIII.
Зазначеним Законом внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України, та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. Так, згідно ст.12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Таким чином, ч.1 ст.125 КК України з 01 липня 2020 року визначена кримінальним законом як кримінальний проступок, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі (враховуючи санкцію статті).
Обвинуваченою ОСОБА_7 вищевказане кримінальне правопорушення скоєно 25 серпня 2018 року, тобто з дня його вчинення минуло понад два роки.
Судом також враховується, що від дня скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і по даний час обвинувачена ОСОБА_7 не ухилялася від слідства або суду та не вчинила будь-якого нового кримінального правопорушення, а, відтак, обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до вимог п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року №3 у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 подала клопотання, яке підтримав потерпілий ОСОБА_5 , про стягнення з обвинуваченої на користь потерпілого судові витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом даної справи в сумі 7300 гривень.

Суд, вивчивши клопотання про судові витрати, заслухавши думку сторін по справі, вважає, що клопотання підлягає до задоволення. Задовольняючи заяву представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 та визначаючи розмір судових витрат, пов`язаних з наданням потерпілому професійної правничої допомоги адвокатом, що підлягають стягненню з обвинуваченої, суд враховує: складність справи; обсяг надання правничої допомоги, необхідний був для підготовки та збору доказів, участь на досудовому розслідуванні, в судових засіданнях і вважає, що вказаний розмір відповідає сумі понесених позивачем витрат, що становлять 7300 гривень.

Стягуючи з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 7300 гривень витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд приймає до уваги: витяг з договору про надання потерпілому правової допомоги від 14 вересня 2018 року (а.с.70 т.2); витяг з договору про надання потерпілому правової допомоги від 16 січня 2018 року (а.с.71 т.2); додаток 1 до договору про надання потерпілому правової допомоги від 14 вересня 2018 року (а.с.72 т.2); додаток 2 до договору про надання потерпілому правової допомоги від 14 січня 2020 року (а.с.73 т.2); загальний розрахунок витрат потерпілого на надання правничої допомоги (а.с.74 т.2); акт про виконання робіт (наданих послуг адвокатом по договорах про надання правничої допомоги) (а.с.75 т.2), квитанціями до прибуткового касового ордера: від 14.09.2018 року на суму 1000 грн., від 16.01.2019 року на суму 300 грн., 13.02.2019 року на суму 1000 грн., від 25.03.2019 року на суму 2200 грн., від 10.01.2020 року на суму 1000 грн., від 09.06.2020 року на суму 1000 грн., від 26.07.2020 року на суму 600 грн., від 20.08.2020 року на суму 600 грн. (а.с.41,42 т.1, а.с.12,13,14,63,64,65 т.2).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, п.1 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд,-

постановив:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підстав п.1 ч.1 ст.49 КК України.
Закрити кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 30.08.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Стягнути з ОСОБА_7 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання с.Качанівка Тернопільського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 ) 7300 гривень витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги

Цивільний позов про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

На дану ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд на протязі 7 діб з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1