Справа №630/434/20 Провадження №1-кп/630/7/21
В И Р О К

Іменем України

25 серпня 2021 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000076 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бодаки Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, українця, з середнє-технічною освітою, розлученого, позбавленого на підставі рішення суду батьківських прав у відношенні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, раніше в порядку ст. 89 КК України судимого вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 18 листопада 2019 року, з урахуванням приведення вироку у відповідність до Кримінального кодексу України на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30 грудня 2020 року, за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на 1 рік, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку 1 рік, яке було скасовано ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 10 серпня 2020 року, покарання відбув повністю; знятого з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в кінці січня 2020 року, більш точну дату та час вчинення кримінального правопорушення не встановлено, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_10 (який засуджений вироком Люботинського міського суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року на підставі матеріалів судового провадження № 630/208/20, з яких в окреме провадження були виділені матеріали у відношенні ОСОБА_4 ), який в ході спілкування запропонував йому вчинити крадіжку металевих виробів з садового товариства «Інструментальник», що знаходиться в м. Люботин, Харківська область. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, дав свою згоду, тим самим вступивши у злочинний зговір з ОСОБА_10 . З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, переслідуючи при цьому корисливу мету наживи, ОСОБА_4 , діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_10 , прибули до вказаного садового товариства «Інструментальник», де переконавшись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію садибної ділянки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та де зберігаються речі її вітчима ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де ОСОБА_10 за допомогою заздалегідь підготовленого та принесеного з собою лому пошкодив навісний замок вхідних дверей садового будинку. Продовжуючи сумісні та узгодженні протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 проникли до приміщення кухні зазначеного будинку. Продовжуючи свої сумісні та узгодженні протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 з приміщення кухні незаконно взяв сокиру вартістю 45,00 грн. набір ножів ТМ «TEFAL Samourai» вартістю 81,00 грн., а ОСОБА_10 незаконно взяв газовий балок об`ємом 50 літрів вартістю 300,00 грн., таким чином викравши вказані речі.

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на суму 426,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 30 січня 2020 року близько 18.00 год., маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_10 (який засуджений вироком Люботинського міського суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року на підставі матеріалів судового провадження № 630/208/20, з яких в окреме провадження були виділені матеріали у відношенні ОСОБА_4 ), з яким вступив у злочинний зговір з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, переслідуючи при цьому корисливу меті наживи, після чого вони прибули до домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та де зберігалися речі її сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після чого, ОСОБА_4 , діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_10 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через огорожу проник на територію вказаного домоволодіння, а ОСОБА_10 залишився на вулиці біля двору вказаного домоволодіння, спостерігаючи за навколишньою обстановкою. Після чого, діючи повторно, з корисливих мотивів, продовжуючи свої сумісні та узгоджені протиправні дії, направлені на викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_4 передав через огорожу з території подвір`я головку блоку циліндрів від легкового автомобіля М-412ИЭ-028, вартістю 800 грн., ОСОБА_10 , який перебував з зовнішньої сторони домоволодіння, таким чином спільно викравши вказане майно.

Одразу після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 800 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчинених злочинах та обставини обвинувачення визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду пояснення, в яких докладно описав обставини вчинення ним злочинів так, як про це вказано в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів доведена повністю, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і поєднане з проникненням у житло і сховище.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він отримав спеціальність будівельника сільського будівництва, але за спеціальністю офіційно не був працевлаштований; розлучений, під час шлюбу у нього народилось троє дітей, по відношенню до яких він позбавлений батьківських прав на підставі заочного рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2016 року, ухваленого в справі № 598/1104/16-ц; інших дітей на утриманні у нього немає. Також з`ясовано, що ОСОБА_4 під час фактичного проживання на території м. Люботин Харківської області на обліку у лікарів-нарколога і -психіатра не перебував, за місцем проживання характеризувався нейтрально.

Разом з тим, судом було встановлено те, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра КНП «Збаразька центральна лікарня» Збаразької міської ради з діагнозом «Легка розумова відсталість». Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 410 від 02 серпня 2021 року ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями, і саме в цьому стані він перебував під час вчинення злочинів та міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставиною, яка пом`якшує покарання для ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для ОСОБА_4 , суд не встановив.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які віднесені до категорії тяжких злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання, з дотриманням вимог ст. 65 КК України, а також із принципів законності, справедливості, індивідуалізації та достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на рівні нижньої межі санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нові злочини до повного відбуття покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 18 листопада 2019 року, тому покарання за даним вироком слід призначити з урахуванням вимог ст. 71 КК України, а саме до покарання, призначеного за даним вироком, повинно бути повністю або частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 1 року обмеження волі. Однак підстав для застосування положення ст. 71 КК України в даному випадку відсутні, оскільки покарання, призначене вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 18 листопада 2019 року, ОСОБА_4 повністю відбув, що підтверджується повідомленням ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» від 30 квітня 2021 року.

В той же час вказані вище обставини вказують на неможливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки нові корисливі злочині він вчинив невдовзі після набрання вироком суду від 18 листопада 2019 року законної сили, що вказує на соціальну небезпеку обвинуваченого.

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_12 і ОСОБА_14 не заявлені.

Під час судового розгляду на підставі ухвали суду від 20 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно з повідомленням Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було затримання 20 травня 2021 року. Прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З огляду на наявність ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду, вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, а також з метою забезпечення виконання вироку, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2020 року накладено арешт на майно - сокиру та набір ножів, які визнані речовими доказами. З огляду на завершення судового розгляду необхідність в подальшому збереженні речового доказу, відсутня, тому застосований арешт слід скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 рахувати з 20 травня 2021 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Речові докази газовий балон об`ємом 50 літрів, сокиру та набір ножів, які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 , головку блоку циліндрів від легкового автомобіля М-412ИЭ-028, яка перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_14 , вважати повернутими потерпілим.

Скасувати арешт майна - сокиру та набір ножів, накладений на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2020 року в справі № 635/1092/20.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 4146 від 19 лютого 2020 року в сумі 490,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 5820 від 17 березня 2020 року в сумі 1225,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 10/1/264СЕ-20 від 20 лютого 2020 року в сумі 628,04 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1