УХВАЛА
10.09.2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-
ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області в рамках кримінального провадження № 0000045, щодо неповернення майна, вилученого під час обшуку, а саме: предмети, візуально схожі на каміння у кількості 367 штук.

Представник просив розглянути скаргу без його участі, звернувшись до суду з відповідною заявою.
Слідчий у судове засідання не з`явився, посилаючись на службову зайнятість, надавши до суду копію витягу з ЄРДР та довідку по матеріалам даного кримінального провадження № 0000045.
Вивчивши матеріали скарги, надані слідчим копії, приходжу до наступного.
Згідно до вимог ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення, зокрема, власника майна можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном.
Зазначені в клопотанні речі, є тимчасово вилученим майном, порядок повернення якого передбачений зокрема п.2 ч.1 ст.169 КПК України, а саме - за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів скарги, в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, вилученого під час обшуку, зокрема: предметів, візуально схожих на каміння у кількості 367 штук відмовлено, проте, на теперішній час майно не повернуто власнику.
Тобто бездіяльність слідчого не повернення тимчасово вилученого майна, не відповідає діючому законодавству, зокрема вимогам ч.3 ст.173 КПК України, що порушує права заявника, щодо того, що тимчасово вилучене майно, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, воно повинно бути негайно повернено особі.

Разом з тим, зазначене майно - предмети, візуально схожі на каміння у кількості 367 штук, визнане речовим доказом, порядок повернення якого регламентований виключного ст.100 КПК України.

Частиною першою вказаною статті, зазначено, що речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166, 170-174 КПК України, тобто законом окремо передбачений порядок повернення речових доказів.

В зв`язку з чим, слідчого належить зобов`язати виконати вимоги, передбачені ч.3 ст.173 КПК України, з урахуванням вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304 і 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати бездіяльність відповідних посадових осіб СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо не повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000045- не відповідаючою вимогам ст.173 ч.3 КПК України.

Зобов`язати відповідних посадових осіб СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області виконати вимоги, передбачені ч.3 ст.173 КПК України з урахуванням ст.100 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1