гСправа № 358/270/21 Провадження № 1-кс/358/190/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження № 1-кс/358/190/21, за скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 , діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , 27 серпня 2021 року звернувся до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 20.05.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000151 від 09 грудня 2020 року.

В обґрунтування своїх вимог представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що дана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням прав потерпілого, оскільки досудове розслідування проведене не всебічно та неповно, у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні і можливі слідчі дії для встановлення обставин, які підлягають доказуванню.

Зокрема, заявник вказує на те, що дізнавач ОСОБА_7 , приймаючи рішення про закриття кримінального провадження діяв усупереч зазначеним вимогам закону та практики ЄСПЛ, а саме, дізнавачем про обставини, за яких ОСОБА_8 заволодів коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , не допитано потерпілого ОСОБА_6 . Не перевірено доводи ОСОБА_8 про те, що в рахунок погашення заборгованості він здійснив ремонт шести вантажних автомобілів Богуславського ХПП і витратив на це близько 20 000 дол. США. Зокрема, про ці обставини ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , працівники Богуславського XIШ та інші особи, яким відомі обставини здійснення вказаного ремонту автомобілів, не допитувалися. Не проведено огляд зазначених ОСОБА_8 вантажних автомобілів та не вирішено питання про витребування з Богуславського XПП та від ОСОБА_8 документів, які підтверджують їх ремонт останнім. Не встановлено, яким чином ОСОБА_8 використав кошти, отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 17.05.2021 року з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 09.12.2020 року, за заявою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Крім того, було об`єднано кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 13.05.2021 року, за заявою ОСОБА_9 про шахрайські дії ОСОБА_8 . Однак, у даному кримінальному провадженні слідчі дії з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення також фактично не проводились. Зокрема, не було допитано свідка ОСОБА_9 , який передав зерно пшениці ОСОБА_8 . Не встановлено, кому ОСОБА_8 продав отримане від ОСОБА_9 зерно пшениці. При цьому, показання ОСОБА_8 про те, що з ним не розрахувались за продане зерно пшениці не перевірялись. Також не встановлено, чи являється ОСОБА_8 суб`єктом підприємницької діяльності і чи мав він намір займатися господарською діяльністю, на здійснення якої він отримав кошти від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , отримав зерно пшениці, належне ОСОБА_9 , а також уклав з ПАТ «Богуславське хлібоприймальне підприємство» договори оренди складів, тобто, чи були зазначені ОСОБА_8 наміри займатися господарською діяльністю дійсним чи це був спосіб заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою. Поза увагою дізнавача залишилось невикористання ОСОБА_8 приміщень Богуславського ХПП, щодо яких було укладено договори оренди, несплата ним орендної плати, а також невиконання ОСОБА_8 обіцянки укласти договори оренди ферми ФГ «Рось-Б». У той же час, такі дії ОСОБА_8 свідчать про їх спрямування на виклик довіри до нього як надійного клієнта та впевненості у вигідності співпраці з ним. Таким чином, наведені у заяві ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також у заяві ОСОБА_9 обставини, які вказують на шахрайські дії ОСОБА_8 , матеріалами досудового розслідування не спростовуються.

Рішення про закриття кримінального провадження прийнято на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

За загальними правилами, за відсутністю в діянні складу кримінально правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину. У той же час, у мотивувальній частині рішення дізнавача не зазначено, який із елементів складу злочину, передбаченого ст.190 КК України, відсутній.

Тому, заявник вважає, що дізнавач свою постанову прийняв без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки всіх доказів у їх сукупності, тому просив вказану постанову скасувати.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на вищенаведене обґрунтування.

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки.

Заслухавши представника потерпілого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000151 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2020 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого, дізнавача має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, дізнавача, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, дізнавача, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим, дізнавачем відповідної мотивованої постанови.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000151, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилалися потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_9 у своїх заявах про кримінальне правопорушення, дізнавачем проведено поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

Так, про обставини, за яких ОСОБА_8 заволодів коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , не допитано потерпілого ОСОБА_6 . Не перевірено доводи ОСОБА_8 про те, що в рахунок погашення заборгованості він здійснив ремонт шести вантажних автомобілів Богуславського ХПП і витратив на це близько 20 000 дол. США. Зокрема, про ці обставини ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , працівники Богуславського ХПП та інші особи, яким відомі обставини здійснення вказаного ремонту автомобілів, не допитувалися. Не проведено огляд зазначених ОСОБА_8 вантажних автомобілів та не вирішено питання про витребування з Богуславського XПП та від ОСОБА_8 документів, які підтверджують їх ремонт останнім. Не встановлено, яким чином ОСОБА_8 використав кошти, отримані від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 17.05.2021 року з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 09.12.2020 року, за заявою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Крім того. у даному кримінальному провадженні слідчі дії з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення фактично не проводились. Зокрема, не було допитано свідка ОСОБА_9 , який передав зерно пшениці ОСОБА_8 . Не встановлено, кому ОСОБА_8 продав отримане від ОСОБА_9 зерно пшениці. При цьому, показання ОСОБА_8 про те, що з ним не розрахувались за продане зерно пшениці не перевірялись. Також не встановлено, чи являється ОСОБА_8 суб`єктом підприємницької діяльності і чи мав він намір займатися господарською діяльністю, на здійснення якої він отримав кошти від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , отримав зерно пшениці, належне ОСОБА_9 , а також уклав з ПАТ «Богуславське хлібоприймальне підприємство» договори оренди складів, тобто, чи були зазначені ОСОБА_8 наміри займатися господарською діяльністю дійсним чи це був спосіб заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою.

Також, поза увагою дізнавача залишилось невикористання ОСОБА_8 приміщень Богуславського ХПП, щодо яких було укладено договори оренди, несплата ним орендної плати, а також невиконання ОСОБА_8 обіцянки укласти договори оренди ферми ФГ «Рось-Б». У той же час, такі дії ОСОБА_8 свідчать про їх спрямування на виклик довіри до нього як надійного клієнта та впевненості у вигідності співпраці з ним. Таким чином, наведені у заяві ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також у заяві ОСОБА_9 обставини, які вказують на шахрайські дії ОСОБА_8 , матеріалами досудового розслідування не спростовуються.

Як видно із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000151 від 09 грудня 2020 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України кримінальна відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення настає за вчинення умисних дій, які проявляються у заволодінні чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Згідно роз`яснень викладених в п.п. 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Таким чином, під час досудового розслідування дізнавач повинен був провести комплекс слідчих дій для з`ясування вищевказаних обставин.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Рішення про закриття кримінального провадження прийнято на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

За загальними правилами, за відсутністю в діянні складу кримінально правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину. У той же час, у мотивувальній частині рішення дізнавача не зазначено, який із елементів складу злочину, передбаченого ст.190 КК України, відсутній.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства, дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнавач зобов`язаний провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 110, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 від 20 травня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000151 від 09 грудня 2020 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 06 вересня 2021 року о 08 годині 40 хвилин в залі судових засідань № 1 Богуславського районного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1