У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6308/21

Провадження № 1-кс/210/2395/21

"18" листопада 2021 р.Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахстану, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000439 від 04.06.2021 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України.

Слідчий зазначає, що згідно з положеннями статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України, з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій. Однак, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, використовуючи наявний в нього авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, при невстановлених обставинах, набув статусу суб`єкта злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, перебуваючи в статусі суб`єкта злочинного впливу, користуючись авторитетом, яким автоматично наділявся носій вказаного статусу, взяв на себе зобов`язання здійснення злочинних функцій, в тому числі функцію позазаконного вирішення конфліктів та спірних ситуацій по негласним «злодійським» правилам, між особами із числа причетних до вчинення злочинів, або за зверненням осіб до нього, чи до «смотрящих», тобто до осіб, які поширюють злочинний вплив у статусі суб`єкта підвищеного впливу, або інших довірених осіб. Одночасно з цим, отримавши статус суб`єкта злочинного впливу, ОСОБА_8 зобов`язувався дотримуватися чітко визначених правил особистісної поведінки щодо взаємовідносин з іншими категоріями криміногенного світу та поширення свого злочинного впливу. Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на встановлення та поширення злочинного впливу, шляхом створення злочинного угрупування, перебуваючи у статусі суб`єкта злочинного впливу, підібрав з числа йому довірених осіб, які протиставляючи себе нормам законності та бажаючи продовжувати свою діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, залучив для поширення злочинного впливу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших невстановлених в теперішній час осіб, достовірно знаючи про їх добру фізичну підготовку, а також про наявність у них стійких зв`язків серед осіб кримінального середовища та осіб які добре фізично розвинені та мають змогу чинити фізичний та психологічний тиск, з метою спільного встановлення та поширення ними злочинного впливу на території Дніпропетровської області, який полягав, в тому числі у вчиненні вимагання, протидії законній господарській діяльності, застосування насильства та залякування фізичних осіб підприємців, з метою отримання прибутку для подальшого фінансування злочинних груп та укріплення злочинного впливу на вказаній території.

Таким чином, вищевказані особи, яким ОСОБА_8 запропонував бути співучасниками у скоєні злочинів, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення злочинним шляхом, дали свою згоду на вхід в склад злочинного угрупування і спільні скоєння злочинів. Члени злочинного угрупування, усвідомлювали, що дії кожного з них є невід`ємною складовою частиною всього об`єму злочинних дій, при вчинені злочинів в процесі їх скоєння члени, з урахуванням психологічних якостей та фізичних можливостей кожного з них, виконували конкретні ролі, направлені на досягнення загальної для всіх членів організованої групи мети.

Так, згідно з матеріалами наданого слідчим клопотання встановлено, що ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, створив злочинне угрупування, з метою вчинення злочинів та керував таким угрупуванням у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та інших невстановлених в теперішній час осіб, які маючи реальний вплив на криміногенну обстановку в регіоні, визнали протиправну діяльність, як основне джерело свого матеріального збагачення, та вчинили наступні злочинні дії, за участю вищевказаних осіб.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється керівником ТОВ «БАЗИС» (), та засновником підприємств ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» ( ), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, прийшла до висновку, що їй, для успішного здійснення підприємницької діяльності вказаних підприємств, та позазаконного вирішення конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, необхідна домовленість із особами, як перебувають в статусі суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, і які, за грошову винагороду будуть здійснювати позазаконне вирішення будь яких ситуацій на користь вказаних підприємств, в тому числі із застосуванням фізичного або психологічного впливу на конкурентів по веденню підприємницької діяльності, тощо.

Надалі, ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є керівником ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є працівником вказаного підприємства, щодо можливості фінансування осіб із числа суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, з метою подальшої можливості звернення до вказаних осіб, для позазаконного вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також вирішення питань, які можуть виникати з іншими представниками кримінального середовища, на що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, надали свою згоду, і таким чином вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_10 .

Надалі, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, про можливість звернення до вказаних осіб, як до осіб які мають статус злочинного впливу на території Дніпропетровської області, для вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення ними підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також щодо необхідності здійснювати протидію законній господарській діяльності фізичним особам підприємцям, або юридичним особам, які являються конкурентами ТОВ «БАЗИС» (), ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» (), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), а також відносно осіб, які є працівниками підконтрольних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підприємств, в тому числі із застосуванням погроз застосування фізичного та психологічного примусу до потерпілих, вимагання, та реальним застосуванням фізичного та психологічного примусу до потерпілих. В свою чергу, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, надали свою згоду на здійснення поширення злочинного впливу на території Дніпропетровської області за зверненнями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за щомісячну грошову винагороду, частина з якої направлялась на фінансування злочинних груп на території Дніпропетровської області, тобто так званий «общак».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.05.2021 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дізнались про те, що колишній працівник підприємства ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» () громадянин ОСОБА_13 здійснює законну господарську діяльність, пов`язану із продажом товарів, які також продає ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), в зв`язку з чим створює їм конкуренцію на ринку. В цей же момент, у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, виник умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_13 в якості повернення неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та протиправній вимозі ОСОБА_13 припинити займатися господарською діяльністю в сфері продажу будівельних матеріалів, в тому числі профлистів, або примусити останнього купувати вказаний товар виключно по вигідній їм ціні та виключно у підконтрольних їм підприємствах, і лише потім збувати клієнтам. Розуміючи, що самостійно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не зможуть досягти поставленої злочинної мети, вказані особи вирішили залучити до вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які надали свою згоду на участь у вказаному кримінальному правопорушенні.

17.05.2021 приблизно в 19:00 годин ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома та згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з абонентського номеру НОМЕР_1 зателефонував потерпілому ОСОБА_13 , та висловив вимоги, поєднані із погрозами застосування до останнього фізичного насильства, щодо передачі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу, а також вимогу про необхідність зустрічі, для вирішення конфліктної ситуації, яка виникла в зв`язку з неповерненням вказаного неіснуючого боргу ОСОБА_13 , на що останній відмовився.

31.05.2021 в вечірній час доби, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, прибули за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює свою господарську діяльність ОСОБА_13 , та підійшли до останнього, і в агресивній формі повторно висловили вимоги, щодо передачі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу та припинення ОСОБА_13 законної господарської діяльності, пов`язаної з продажем профлистів. Одночасно з цим, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , використовуючи наявний в них авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, висловили погрози застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_13 , в разі не повернення вказаного не існуючого боргу, та в разі не припинення господарської діяльності, які останній сприйняв реально та такі, що можуть бути виконані, з огляду на те, що вказані особи позиціонують себе особами, які мають статус суб`єктів злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , зателефонувала потерпілому ОСОБА_13 , та висловила вимогу прибуття останнього до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, та передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 02.06.2021 приблизно в 13:00 годин, ОСОБА_13 , з метою уникнення подальших конфліктних ситуацій та приїзду осіб, які погрожують йому фізичною розправою, а також з метою уникнення спричинення йому тілесних ушкоджень, та встановлення підстав утворення неіснуючого боргу, прибув до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, де зустрівся із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В ході спілкування, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , висунули потерпілому вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу, та висловили вимогу припинення господарської діяльності потерпілим, пов`язаної з продажем будівельних матеріалів, зокрема профлистів.Почувши від ОСОБА_13 відмову від повернення вказаного вище неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та відмову у припинені вказаної діяльності, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , застосували до потерпілого психологічне насилля, що виразилось у висловлюванні погроз на адресу останнього, в частині подальшого ймовірного застосування до нього фізичного насильства, а також подальшого звернення до осіб, які мають статус суб`єктів злочинного впливу, які ОСОБА_13 сприйняв як реальні, та такі, що можуть бути виконані, оскільки вказаних осіб, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 він сприймав як представників кримінального середовища, які поширюють свій злочинний вплив на території Дніпропетровської області.

Приблизно через 20 хвилин, до вказаного приміщення прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, діючи спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , висунули потерпілому вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 22.06.2021 року приблизно в 15:06 годин, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в якості представників підприємств, та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , в якості суб`єктів злочинного впливу, продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні кабінету №333 буд. АДРЕСА_3 , зустрілись з потерпілим ОСОБА_13 , та повторно висунули останньому вимоги щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості сплати за неіснуючий боргу, та вимогу про припинення господарської діяльності, пов`язаної з продажом будівельних матеріалів.

Таким чином, за сукупністю вчиненого умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України.

Крім того, 16.11.2021р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході розслідування кримінального провадження доказами, а саме:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 05.06.2021;

- протоколи пред`явлення фотознімків осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_13 від 05.06.2021;

- протокол огляду речей від 05.06.2021;

- протоколи проведення негласних слідчих розшукових дій в порядку ст. 268 КПК України;

- протоколи негласних слідчих розшукових дій в порядку ст. 270 КПК України;

- та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочини, який карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.177 КПК України. Обставинами, що підтверджують наявність зазначених ризиків є те, що отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а саме може покинути території Дніпропетровської області та України. Вказана обставина підтверджуються матеріалами проведених негласних слідчих розшукових дій, під час яких був задокументований факт повідомлення сторонніми особами про ймовірність затримання ОСОБА_6 разом із іншими співучасниками злочину, після чого ОСОБА_6 змінив місце мешкання та переховувався. Окрім того, під час проведення негласних слідчих розшукових дій задокументований факт надання ОСОБА_8 вказівок ОСОБА_6 щодо необхідності змінити мобільні телефони, та щодо здійснення інших дій, з метою уникнення подальшого притягнення до кримінальної відповідальності. Знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час проводяться ряд слідчих дій щодо встановлення місцеперебування речових доказів у кримінальному провадження, зокрема мобільного телефону, яким під час вчинення злочинів користувався ОСОБА_6 , та іншого майна, яке може мати значення для кримінального провадження. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе знищити вказані речі, або сховати їх. Незаконно впливатиме на потерпілих, свідків та інших на даний час не встановлених осіб, з якими ОСОБА_6 діяв у змові. Так, підозрюваний ОСОБА_6 , отримавши повні анкетні дані потерпілого, свідків у даному провадженні, може впливати на них, з метою зміни ними показань, перешкоджанню їх участі у проведенні подальших слідчих дій, та шляхом погроз, застосуванням фізичної сили, або підкупу, буде намагатись вплинути на вказаних осіб. Одночасно з цим, в межах даного провадження є інші особи, які в теперішній час не встановлені, однак які зокрема можуть бути причетними до даних злочинів, і які перебувають на свободі. Залишаючись на свободі, ОСОБА_6 зможе інформувати та скеровувати дії та показання вказаних осіб, які також причетні до вчинення злочинів, однак на даний час не встановлені. Одночасно з цим, під час проведення негласних слідчих розшукових дій, встановлено, як ОСОБА_8 надає вказівки ОСОБА_6 , щодо необхідності здійснення дій, з метою уникнення відповідальності. Тому є підстави вважати, що залишаючись на свободі ОСОБА_6 буде виконувати вказівки ОСОБА_8 , щодо перешкоджання кримінальному провадженню. Може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення відповідальності, може вчинити інші злочини, в тому числі відносно потерпілого або свідків. Про обґрунтованість вказаного ризику свідчить характер вчиненого злочину, та кількість епізодів злочинної діяльності вказаної групи осіб, наявність зв`язків з особами, з кримінального середовища - тому є обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий зазначає, що зазначені в клопотанні обставини і факти вказують на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Окрім того, враховуючи характер обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що визначення можливості внесення застави в даному випадку не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків. В зв`язку з чим, на підставі ч.4 ст.183 КПК України в даному випадку є не доцільним визначати розмір застави, оскільки це негативно вплине на проведення подальших слідчих дій, і не надасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, орган досудового ОСОБА_6 є недоцільним, а більш м`який запобіжний захід не є співмірним із тяжкістю інкримінованого йому злочину, і не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного тому просить обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати відносно нього домашній арешт зазначивши, що не переховується від органів досудового розслідування, просить обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід та вважають підозру відносно ОСОБА_6 необґрунтованою.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439, за ознаками ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.255-3, ч.2 ст.255-1 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

16 листопада 2021року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України.

Крім того, доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства", у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкриміновані ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працює, раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з особливої тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів, які кваліфікуються за ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України, а саме:

- вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст.189 КК України);

- умисне встановлення або поширення в суспільстві злочинного впливу , з метою застосування нею такого впливу ( ч.1 ст.255-1 КК України), та стосовно особи обвинуваченого ОСОБА_6 те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та враховує його соціальні зв`язки за місцем проживання, місцем роботи, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред"явлена ОСОБА_6 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо нього запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_6 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України, які є тяжкими злочинами, які караються позбавленням волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 120розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_6 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 слідчий суддя не вбачає.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в зв`язку з чим клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обчислювати з 16.11.2021 року по 15.01.2022 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, з урахуванням періоду дії карантинних заходів на території України, пов`язаних з коронавірусом Covid-19, перебування свідків у м. Дніпрі, ефективності проведення досудового слідства, відсутності можливості етапування підозрюваних з УВП (слідчих ізоляторів), недопущення порушення прав підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за доцільне визначити місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.189 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, починаючи з 16 листопада 2021 року по 15 січня 2022 року включно, визначити місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Розмір застави визначити у межах 120 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 285 480 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1