Житомирський апеляційний суд
Справа №277/582/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2; 27 ч.4, 15 ч.2, 369 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

16 грудня 2021 року Суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська УВП №8» клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у справі за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22.10.2021 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000043 за ст.ст. 190 ч.1; 190 ч.2; 27 ч.4, 15 ч.2, 369 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку цього запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно положень п. 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
До початку судового розгляду 16.12.2021 до апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливістю закінчення судового розгляду.
З матеріалів справи видно, що вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22.10.2021 ОСОБА_7 засуджено: за ст. ст. 190 ч.1, 190 ч.2; 396 ч.1, 27 ч.4, 15 ч.2, 70 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та вирішено обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
При цьому у мотивувальній частині вироку належно не зазначено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку в та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, заміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Апеляційний розгляд даної кримінальної справи не може бути закінчений до 20.12.2021 кінця терміну тримання під вартою, оскільки головуючий суддя ОСОБА_2 та суддя- член колегії ОСОБА_9 на даний час перебувають у відпустці, тому розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні вирішується одноособово суддею-членом колегії ОСОБА_3 .
Обвинувачений та захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення вказаного клопотання прокурора.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, у даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_7 на час досудового розслідування обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час (який в подальшому не продовжувався, під час судового розгляду провадження в суді першої інстанції запобіжний захід не обирався) та у справі відсутні дані про намагання обвинуваченого ухилитися від суду під час розгляду справи.
Доводи клопотання прокурора про призначення обвинуваченому реального покарання у виді позбавлення волі та можливий вплив на потерпілу ОСОБА_10 не можуть безумовно виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням наявного ризику можливого ухилення від апеляційного суду, який не підтверджений конкретними обставинами намагання такого ухилення з боку обвинуваченого, прокурором не доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду даної справи.
Тому суд не погоджується з доводами клопотання прокурора ОСОБА_5 про доцільність подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою та вважає за необхідне змінити вказаний запобіжний захід на менш суворий у виді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 331, 405, 372, п. 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, -
у х в а л и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти апеляційний суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілою; здати на зберігання паспорт та інші документи, що дають право виїзду за кордон.
Строк дії обов`язків до 13.02.2022.
У разі невиконання обов`язків до обвинуваченого ОСОБА_7 може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Суддя: