Справа № 489/2141/21
Номер провадження 1-кс/489/1091/21
УХВАЛА
Іменем України
06 жовтня 2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0000063

встановив
26.07.2021 представник заявника направила до суду заяву про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0000063. Заяву обґрунтовано тим, що слідчий виносив постанову про закриття кримінального провадження, яку ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29.04.2021 було скасовано. Крім того, заявник вказує, що слідчий затягує досудове розслідування, не допитав всіх учасників ДТП.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив такі обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В свою чергу, встановлення доказового значення тих чи інших відомостей є правом слідчого, прокурора; закон надає йому можливість оцінювати докази за своїм внутрішнім переконання з урахуванням всіх обставин кримінального провадження (ст. 94 КПК України).
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, слідчого можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора, слідчого і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.
Слідчий суддя не вбачає упередженості слідчого, що в тому, що жодну особу не визнано потерпілою, оскільки матеріали кримінального провадження не містять даних про нанесення учасникам ДТП середньої ступеня важкості або тяжких тілесних ушкоджень.
Крім того, заявником не надано доказів того, що слідчий ОСОБА_5 не виконав рішення суду від 15.04.2021, оскільки постановою від 04.06.2021 було відновлено досудове розслідування іншим слідчим групи слідчих, а саме
ОСОБА_6 приводу не направлення документів на адресу ОСОБА_4 , необхідно зазначити, що так як ОСОБА_4 не було визнано потерпілим, то і документи йому слідчий не направляв.
Доводи представника заявника, щодо не проведення допиту ОСОБА_4 в якості свідка не знайшли свого підтвердження, оскільки після скасування постанови про закриття кримінального провадження досудовим розслідуванням займався старший слідчий ОСОБА_7 , який 02.09.2021 допитав свідка ОСОБА_4 .
Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо упередженості слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 12.01.2021 в розумінні положень ст. 77 КПК України не вбачається, а доводи, викладені в заяві заявника, належного обґрунтування не знайшли, слід дійти висновку, що заява представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого задоволенню не підлягає.
Водночас, слідчий суддя зазначає, що незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями слідчого не є підставою для відводу такого слідчого.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого відсутні.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив
Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 12.01.2021.

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1