ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001565 від 08.09.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

07.09.2021 близько 17:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Івана Ступака в м. Фастові Київської області, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , в якої на шиї був одягнутий ланцюжок із жовтого металу. Після цього в нього виник протиправний умисел на незаконне збагачення за рахунок відкритого викрадення золотого ланцюжка ОСОБА_5 .

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_5 , до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , розраховуючи реалізувати свій злочинний умисел у відлюдному місці для унеможливлення перешкоджання цьому та викриття його злочинний дій сторонніми особами.

Перебуваючи в під`їзді зазначеного будинку, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи, що його дії є відкритими для потерпілої та свідомо нехтуючи цим, передбачаючи, що ОСОБА_5 , при вчиненні злочину щодо неї може здійснити супротив та з метою унеможливлення здійснення нею будь-яких дій щодо опору, застосував до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме схопив лівою рукою ОСОБА_5 , за шию чим позбавив можливості тимчасово вільно рухатися та здійснити будь-які дії щодо втечі від направленого на неї злочину, а іншою рукою зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_5 , золотий ланцюжок 585 проби вагою 8,02 грами вартістю 14 436,00 гривень.

Завершуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 14 436,00 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам кримінального правопорушення, зокрема, суду пояснив, що він, повертаючись додому зі сторони вокзалу, побачив раніше незнайому йому потерпілу, в якої на шиї був золотий ланцюжок, який вирішив забрати. Для цього він прослідував за потерпілою, яка йшла зі своєю дитиною, зайшов за нею в під`їзд будинку і між поверхами схопив її за шию однією рукою, а іншою зірвав з шиї ланцюжок, потім повернувся до себе додому. Наступного дня до нього приїхали працівники поліції та він повернув викрадене. Свої дії обвинувачений пояснив тим, що йому потрібні були кошти, він не працює, чекає коли звільниться робоче місце, однак яке саме не конкретизував.

Допитана у судовому зсіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що того дня поверталася з дитиною із дитячого садочка, коли зайшла в під`їзд, то дитина трішки відстала, а вона пройшла вперед, щоб відкрити квартиру. В цей час між поверхами обвинувачений схопив її за шию однією рукою, а іншою зірвав з шиї золотий ланцюжок. Вона викликала поліцію і наступного дня їй повернули викрадений ланцюжок, проте у пошкодженому вигляді, а підвіс знайшли у день вчинення злочину в під`їзді та повернули їй працівники поліції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно документів, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , він є таким, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне, розкаявся та вибачився перед потерпілою, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим, а також думку потерпілої, яка просила суд призначити покарання без застосування іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений є молодою людиною, будь-яких спеціальних статусів, які б перешкоджали йому працювати, він не має, не працював як на час вчинення злочину, так і не працює станом на час розгляду справи. Вчинений ним злочин є корисливим, посягає на відносини власності, а додатковим об`єктом посягання його злочинних дій стала фізична недоторканність потерпілої, яка вказала, що після вчиненого щодо неї злочину вона боїться сама ходити по вулиці та невпевнена, що обвинувачений знову не повторить свій вчинок. Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений вчинив злочин щодо жінки, яка йшла з маленькою дитиною, також в закритому приміщенні, обмеживши таким чином можливість потерпілої протистояти його протиправним діям.

З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що підстави для встановлення обвинуваченому іспитового строку відсутні. Разом з тим, зважаючи на те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, то суд вважає за можливе застосувати до нього мінімальний строк покарання, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, врахувавши при цьому його щире каяття та вибачення перед потерпілою.

При цьому, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, але не довше ніж на 60 днів.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстави для визначення застави відсутні.
Питання речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 , обчислювати з дня проголошення вироку з 23.12.2021.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів, взявши його під варту у залі суду.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
спортивний рюкзак сіро-чорного кольору з логотипом «CAIMENG», чоловічі спортивні штани сірого кольору з логотипом «NIKE», чорну спортивну чоловічу кофту з логотипом «NIKE», передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити останньому;

золотий кулон 585 проби у вигляді квітки та жовтий ланцюжок пошкоджений (без защіпки) зовні схожий на золотий, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1