Ухвала
06 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 274/5756/15-к
провадження № 51-2452ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року,
встановив:
засуджений ОСОБА_4 неодноразово звертався до суду з касаційними скаргами

на вищевказані судові рішення, які ухвалами від 31 травня 2019 року, 20 червня

2019 року, 04 грудня 2020 року, 11 січня 2021 року та 21 січня 2021, 22 лютого 2021 року були йому повернуті на підставі ст. 429 КПК.
Засуджений вкотре звернувся до суду з касаційною скаргою на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року.
Перевіривши порядок та строки касаційного оскарження, відповідно до вимог ст. 426 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, що її подала.
Так, згідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано особою протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк із дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно із відомостями, наданими Андрушівським районним судом Житомирської області, копію ухвали Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року засудженому ОСОБА_4 було вручено 18 квітня 2019 року.

При цьому, колегією суддів встановлено, що касаційну скаргу засудженим

ОСОБА_4 подано після закінчення тримісячного строку касаційного оскарження з клопотаннями про поновлення такого строку та строку на усунення недоліків його попередньої касаційної скарги. Зокрема, у клопотаннях засуджений просить поновити строк касаційного оскарження та вказує, що у зв`язку з відсутністю у нього захисника під час касаційного оскарження судових рішень, він був позбавлений можливості усунути недоліки касаційної скарги залишеної без руху, оскільки юридично неграмотний.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» викладено висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.
Крім того, з системного аналізу кримінального процесуального закону випливає, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.
У клопотаннях про поновлення строку касаційного оскарження засуджений

ОСОБА_4 не навів таких обставин, які були непереборними та могли б перешкодити йому подати належно оформлену касаційну скаргу у визначений законом строк.
Посилання засудженого ОСОБА_4 на те, що він був позбавлений можливості усунути недоліки касаційної скарги залишеної без руху через відсутність у нього захисника

під час касаційного оскарження судових рішень є неспроможними та спростовуються матеріалами касаційного провадження, з яких вбачається, що засуджений був забезпечений захисником ОСОБА_5 , який в його інтересах подавав касаційну скаргу до суду упродовж тримісячного строку на оскарження судових рішень. Таким чином, засуджений був забезпечений захисником та мав можливість отримати професійну правову допомогу для складання і подання належним чином оформленої касаційної скарги у визначений законом строк.
Будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів засудженим ОСОБА_4 до касаційної скарги не долучено.
Врахувавши викладене та беручи до уваги значний проміжок часу з моменту закінчення строку касаційного оскарження судових рішень, а саме більш, ніж два роки та зважаючи на те, що у засудженого ОСОБА_4 відсутні об`єктивні причини, які б перешкоджали йому вчасно звернутись з належно оформленою касаційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для поновлення такого строку та строку на усунення недоліків його попередньої скарги - немає.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, суд вважає,

що засудженому ОСОБА_4 слід повернути касаційну скаргу у зв`язку з її поданням після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для поновлення такого строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень.
Касаційну скаргу на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області

від 03 жовтня 2018 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 квітня

2019 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: