н/п 1-кс/953/9107/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2021 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження за № 0001067 від 28.07.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Вірменії, вірмен, громадянин Вірменії, пенсіонер, не працюючий, раніше не судимий, фактично мешкаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001067 від 28.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001067 від 28 липня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 27.07.2021, приблизно о 20.55 годин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто з порушенням вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: 2.9 а) «Водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по проїжджій частині вул. Миру с.м.т. Вільча Чугуївського району Харківської області, зі сторони вул. Шевченка у напрямку вул. Харківської.

Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 33, ОСОБА_5 , діючи необережно, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухалися попереду нього у попутному з ним напрямку, яких він об`єктивно міг виявити, не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на вказаних пішоходів, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: - п.12.3 "У випадку виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об`єктивно здатний був виявити, він повинний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: по конвексу правої півкулі головного мозку субдурально визначається кров, товщиною до 4 мм.; визначаються контузії базальних відділів лобних часток; відмічається зміщення серединних структур вліво до 3 мм.; кома.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 12-17/314А/21 від 02.08.2021 причиною смерті ОСОБА_9 явилася закрита черепно-мозкова травма.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками, і виразилися в тому, що він проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів, які рухалися попереду нього у попутному напрямку, яких він об`єктивно міг виявити, не вжив заходів до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_8 заподіяно тяжке тілесне ушкодження та спричинено смерть ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого.
27.07.2021 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_5 був затриманий.

28.07.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

10.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а метою обрання запобіжного заходу вказує забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.
Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.
Підозрюваний під час розгляду клопотання просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи про розумність строків досудового розслідування.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.
В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001067 від 28.07.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

28.07.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

10.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

27.07.2021 в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 був затриманий.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2021 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудним та досяг повноліття.
За результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: - протоколом огляду місця ДТП від 28.07.2021 та схемою до нього;- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.07.2021;- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; - протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ;- заявами та показаннями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;- протоколами пред`явлення речей для впізнання; - речовим доказом автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому встановлено відповідні механічні пошкодження, а також інша слідова інформація. - висновком судово-токсикологічної експертизи № 16/6426-Дм/21 від 01.09.2021, в якому зазначено, що у крові водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений етиловий спирт в кількості 2,63%;- висновками судово-імунологічних експертиз №14/1674-Дм/21 від 20.08.2021, №14/1677-Дм/21 від 03.09.2021, №14/1675-Дм/21 від 30.08.2021, №14/1676-Дм/21 від 30.08.2021, №14/1678-Дм/21 від 30.08.2021, №14/1679-Дм/21 від 28.08.2021, згідно яких на автомобілі «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 знайдена кров людини, походження якої від гр. ОСОБА_5 не виключається;проведеним за участю свідка ОСОБА_10 слідчим експериментом;протоколом огляду комп`ютерного диску з матеріалами, відеозапису після ДТП;протоколом перегляду відеозапису;постанова про визнання речовим доказом відеозапису, - лікарське свідоцтво про смерть № 12-17/314А/21 від 02.08.2021 стосовно ОСОБА_9 - медичною довідкою стосовно ОСОБА_8 .

Строки досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001067 від 28 липня 2021 року продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_17 до трьох місяців, а саме до 28.10.2021, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні у двомісячний строк до 28.09.2021 закінчити неможливо внаслідок його складності, обумовленої проведенням значного обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також необхідністю отримати висновки призначених експертиз.

На цей час, по провадженню призначені такі судові експертизи: судова молекулярно-генетична експертиза;авто-технічна експертиза технічного стану автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 ;судово-медична експертиза трупа ОСОБА_9 ;судово-медична експертиза ОСОБА_8 ,висновки яких не отримані та не долучені до матеріалів кримінального провадження.

Планується призначити судову авто-технічну експертизу за показаннями свідка ОСОБА_10 , даними останньою в ході проведення слідчого експерименту. Планується призначити судово-медичну експертизу ОСОБА_5 за результатами проведення судової-токсикологічної експертизи для встановлення ступеню тяжкості алкогольного сп`яніння останнього.

Крім того, до слідчого управління надійшло клопотання судового експерта автотехніка, в якому він зазначає наступне: «під час експертного огляду автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 були виявлені несправності ходової частини автомобіля у вигляді пошкодження боковини шин передніх коліс та розгерметизації заднього лівого колеса. Для встановлення причин і часу виникнення вказаних вище несправностей ходової частини автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 необхідні спеціальні знання за експертною спеціальністю 10.3 «Дослідження деталей транспортних засобів»».

На даному етапі досудового розслідування необхідно виконати певний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, отримати висновки вищевказаних експертиз з метою забезпечення повного встановлення всіх обставин злочину, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення у передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.
А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний: з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчините інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій, враховуючи те, що підозрюваний є громадянином іншої держави і може виїхати до рідної країни з метою уникнення відповідальності за тяжкий злочин. Даних про міцні соціальні зв*язки на території України стороною захисту не надано.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, потерпілих.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також є підтвердженим, враховуючі обставини вчинення у стані алкогольного сп`яніння, у водія ОСОБА_5 при собі не було а ні посвідчення водія, а ні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тобто він керував транспортним засобом із порушенням Правил безпеки дорожнього руху України.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, у сфері порушення дорожнього руху, з ознаками алкогольного сп*яніння, що свідчить про наявний суспільний інтерес, враховані дані про тяжкі наслідки для потерпілих, а також дані щодо особи підозрюваного, який є громадянином Вірменії, раніше не судимий, є пенсіонером, офіційно не працює, дітей неповнолітніх не має, і доказів про стійкі соціальні зв`язки слідчому судді не надано.
Даних про наявність захворювань у підозрюваного, які унеможливлюють його перебування в умовах тримання під вартою під час розгляду справи слідчому судді також не було надано. Посилання захисту на порушення розумності строку досудового розслідування є непідтвердженим, враховуючі надані дані щодо продовження строку досудового розслідування та дані в обгрунтування його продовження.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
За таких підстав, та з врахуванням того, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким кримінальним правопорушенням проти безпеки руху, підозрюваний під час ДТП перебував у стані алкогольного сп*ягніння, залишив місце вчинення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

Підстав для застосування іншого запобіжного заходу, не пов*язаного з триманням під вартою слідчий суддя не вбачає, враховуючи вищенаведені обставини.

На підставі викладеного, суд вважає доводи захисту необгрунтованими, у зв*язку з чим не застосовує до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов*язаного з триманням під вартою.

Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження та смерть потерпілого.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження за № 0001067 від 28.07.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 34 дні тобто до 28.10.2021 включно, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.
Зобов`язати слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.
Встановити строк дії ухвали до 28.10.2021 включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1