Справа№ 693/1247/21
1-кс/693/181/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою

17.12.2021 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні №0000253 від 15.12.2021р. ст. слідчим відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 і погоджене начальником Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Олександрівка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

начальник Жашківського відділу

Уманської окружної прокуратури - ОСОБА_4 ,

захисник адвокат - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Ст. слідчий СВ відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

15.12.2021р. близько о 01 год. 34 хв. у приміщенні спальної кімнати житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , було виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями.
По даному факту СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області 15.12.2021р. розпочато кримінальне провадження №0000253, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме: «вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині».

15.12.2021р. за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

15.12.2021р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 14 грудня 2021 року близько о 16 год. 10 хв. знаходячись у приміщенні житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 , завдав останньому два удари руками по обличчю, від чого той впав на підлогу, після чого наніс йому ще близько 10-15 ударів руками та ногами по тілу і обличчю та за допомогою скляної пляшки завдав 3 удари по голові, внаслідок чого ОСОБА_7 , відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 15.12.2021р. №436, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи склепіння та лицевого черепа, забійних ран волосистої частини голови, обличчя, зовнішньої кровотечі, геморагічного шоку, від чого ОСОБА_7 помер.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Олександрівка Донецької області, українець, громадянин України, раніше судимий 23.04.2012р. Мар`їнським районним судом Донецької області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.122, з урахуванням ч.1 ст.70 КК України, до 14 років позбавлення волі (вирок набрав законної сили 27.07.2012р.), не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1.Показаннями свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 15.12.2021р.;

2.Показаннями свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 15.12.2021р.;

3.Показаннями свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 15.12.2021р.;

4.Даними протоколу огляду місця події від 15.12.2021р.;

5.Даними протоколу огляду предметів від 15.12.2021р.;

6.Лікарським свідоцтвом про смерть від 15.12.2021р. №436.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.115 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії особливо тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як він усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, тому може залишити місце свого тимчасового проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, місце реєстрації ОСОБА_5 , а саме смт. Олесандрівка Донецької області, на даний час являється тимчасового окупованою територією України, та його переїзд на дану територію з метою уникнення кримінальної відповідальності або є з інших причин може значно ускладнити в подальшому досудове розслідування. Усвідомлення даної обставини підозрюваним обґрунтовано посилює ризик виникнення в нього бажання уникнення кримінальної відповідальності, що, як наслідок, додатково вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) може незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадження відомі їхні анкетні дані. Наявність вказаного ризику обумовлена тим, що свідки у даному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є односельцями підозрюваного та його знайомими, при тому, що він усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує та пов`язані з цим наслідки для себе, так як і усвідомлює можливість та реальну здатність різними шляхами впливати на бажання та ставлення вказаних свідків до прийняття ними рішень щодо повноти, доцільності (виходячи з конкретної життєвої ситуації, в якій опинився свідок під впливом можливої поведінки підозрюваного) для них давання показань під час досудового розслідування та судового розгляду, тому наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу для того, щоб останні змінили свої показання на його користь або взагалі відмовились надавати об`єктивні показання чи сприяти досудовому розслідуванню та суду у встановленні всіх обставин, що мають значення у даному провадженні. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, а також невиконанням процесуальних обов`язків;

4) може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.115, ч.2 ст.122 КК України, які є злочинами проти життя та здоров`я людини, однак знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя людини, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не зробив для себе належних висновків про суспільно небезпечні наслідки своїх вчинків, відповідність своєї поведінки правовим нормам, а також про зневагу до існуючих у суспільстві правил співжиття.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , що мало місце 15.12.2021р.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, оскільки останній не має офіційного місця навчання чи роботи, або ж таких обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали залишення ним теперішнього місця проживання, тому він може залишити місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, що обґрунтовано підсилює ризик переховування від слідства та суду.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, він може уникати кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не вдасться за можливе.
Окрім цього, відповідно до п.п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

У судовому засіданні начальник Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши думку прокурора, пояснення адвоката та підозрюваного, вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семидо п?ятнадцяти років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскількимісце його реєстрації в смт. Олесандрівка Донецької області, яке на даний час являється тимчасового окупованою територією України, та його переїзд змісця свого тимчасового проживання на дану територію з метою уникнення кримінальної відповідальності або є з інших причин може значно ускладнити в подальшому досудове розслідування, може незаконно впливати на свідків та понятих у цьому ж кримінальному провадженні, так як вони є його односельцями та знайомими, може вчинити інший аналогічний злочин, а також ухилятися від органу досудового розслідування і суду, оскільки раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я людини, передбачені ч.1 ст.115, ч.2 ст.122 КК України, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не зробив для себе належних висновків про суспільно небезпечні наслідки своїх вчинків, відповідність своєї поведінки правовим нормам та те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п?ятнадцяти років, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, в результаті чого людина отримала тілесні ушкодження від яких наступила її смерть, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст. слідчого відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з 04 год. 15 хв. 15 грудня 2021 року до 04 год. 15 хв. 12 лютого 2022 року включно.

Не визначати розмір застави для ОСОБА_5 у кримінальному провадженні згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 17 грудня 2021 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_11