У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в порядку ст.174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/11686/21 від 07.09.2021, в частині транспортного засобу марки «AUDI А 4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , та зобов`язати орган досудового розслідування повернути такий власнику. Клопотання мотивує наступним.
Як слідує з матеріалів досудового розслідування, зокрема клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «AUDI А 4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , метою арешту майна було забезпечення проведення судових експертиз. Станом на теперішній час усі судові експертизи призначені та проведені, що підтверджується відповідними висновками судової експертизи №СЕ19/107-21/7463-ІТ від 11.10.2021 року та № СЕ-19/107-21/7464-ІТ від 07.10.2021 року.
При цьому у матеріалах справи відсутні відомості про неможливість передачі на зберігання легкового автомобіля марки «AUDI А4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям. Також в матеріалах справи не міститься розписка керівника органу внутрішніх справ, про отримання легкового автомобіля марки «AUDI А 4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , як речового доказу, відсутні відомості, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. У матеріалах справи відсутній документ про технічний стан транспортного засобу. У той же час вказаний легковий автомобіль знаходиться на відкритому просторі, через що на автомобіль впливають різні природні явища, які спричиняють пошкодження у вигляді корозійного стану, що завдає власнику значного збитку.
З огляду на зазначене вважає, що заборона користуватися транспортним засобом марки «AUDI А4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , може завдати надмірного обмеження прав власнику (володільцю) майна. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «AUDI А 4» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 .
Досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу. Відносно власника транспортного засобу ОСОБА_4 , досудове розслідування не здійснюється, про підозру у вчиненні злочину на даний час нікому не повідомлено, не пред`явлено цивільного позову. Викладені обставини свідчать, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна ОСОБА_4 , відсутні, оскільки судові експертизи у провадженні проведені, в той час прокурором не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втрачання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Враховуючи вищевикладене, власник майна, відносно якого вирішувалось питання про накладення арешту на майно, прийшов до висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння належним йому майном. За наведених обставин просить скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
У судове засідання власник майна та його представник не з`явились, при цьому до суду надійшло клопотання, в якому адвокат просить провести розгляд клопотання без його участі, вимоги підтримує.
Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять тимчасовий характер.
Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч.2 ст.174КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.
Відповідно до частини 6 статті 100КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено судом, 07.09.2021 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні № 0000226 за клопотанням слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , накладено арешт на вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 28.08.2021, майно, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8 та автомобіль марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_9 .
Метою накладення арешту на майно відповідно до ухвали слідчого судді від 07.09.2021 є збереження речових доказів та запобігання, зокрема, можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.
З матеріалів доданих до клопотання, слідчим суддею встановлено, що у межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000226 проведено судову інженерно-транспортну експертизу з транспортно - трасологічного дослідження, у результаті якої отримано висновок експерта №СЕ-19/107-21/7463-ІТ від 11.10.2021, та судову інженерно-транспортну експертизу з дослідження технічного стану транспортного засобу, у результаті якої отримано висновок №СЕ-19/107-21/7464-ІТ від 07.10.2021.
На підставі наданих доказів, слідчим суддею установлено, що мета з якою накладався арешт в частині заборони користування транспортним засобом марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , частково втратила свою актуальність та зміст.
Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів: суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції; особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.
Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, уст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності утворюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.
Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним частково скасувати арешт майна в частині заборони користуватись транспортним засобом.
Разом з тим, враховуючи, що транспортний засіб - марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000226, яке на даний час не завершено, слідчий суддя вважає що відпала потреба подальшого застосування арешту вказаного транспортного засобі лише в частині заборони користування таким.
Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим арештоване майно автомобіль марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , підлягає поверненню власнику ОСОБА_4 для відповідального зберігання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100,174 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт на автомобіль марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2021 у справі № 308/11686/21 (провадження 1-кс/308/3759/21), в частині заборони користування вказаним транспортним засобом та повернути такий ОСОБА_4 .
Покласти на ОСОБА_4 обов`язок забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - автомобіля марки «AUDI A4», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », у незмінному вигляді, до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку, до завершення розгляду кримінального провадження №0000226, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.08.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України та про необхідність збереження майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1