Справа № 748/1367/21
Провадження № 1-кп/750/257/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Чернігів
Колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000773 від 15.03.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

захисника адвоката ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

13.03.2021 близько 14 год.00 хв. ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , прийшов до її домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , при цьому заздалегідь взявши з собою предмет, зовні схожий на пістолет, для погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, ОСОБА_7 через незамкнені двері проник до веранди житлового будинку, де знаходилась потерпіла ОСОБА_14 , та здійснив на неї напад, вимагаючи грошові кошти, погрожуючи при цьому предметом, схожим на пістолет. Почувши відмову потерпілої, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій корисливий мотив з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, діючи умисно, повалив ОСОБА_14 на підлогу та з метою заподіяння смерті наніс останній не менше п`ятнадцяти ударів молотком в область голови, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, множинних забійних ран волосистої частини голови, крововиливів в шкірно-м`язевий лоскут голови, лінійних вдавлених та дирчастих переломів кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдальних крововиливів, забою речовини головного мозку, набряку головного мозку, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 померла на місці події. Смерть ОСОБА_14 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 від набряку головного мозку, внаслідок відкритої черепно-мозкової травми.

ОСОБА_7 , обшукавши будинок ОСОБА_14 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , та в одній із кімнат виявив грошові кошти в сумі 7300 грн, якими й заволодів, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, підтвердив, що він вчинив вищезазначені кримінальні правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Пояснив, що проживає в м.Чернігові з дружиною та двома дітьми. 13.03.2021 зранку був вдома, потім взяв рюкзак, маленький іграшковий пістолет чорного кольору, який стріляє кульками, та пішов на зупинку громадського транспорту, щоб поїхати в с.Довжик, де проживає його теща. Мобільного телефону із собою не було. Приїхав в центр села приблизно о 14 годині. До тещі не заходив. Пройшов повз будинок потерпілої, але потім повернувся та зайшов до її господарства. Далі все відбулось дуже швидко. Спочатку мав намір позичити кошти, але потерпіла відмовила. Він штовхнув потерпілу, вона впала, взяв молоток, який лежав поруч на підлозі, та вдарив її по голові, і пішов шукати кошти в будинку. Гроші знайшов в останній кімнаті, в столі. Коштів було приблизно 7300 -7400 грн. Чи була потерпіла весь цей час в свідомості він не перевіряв. Забрав кошти, молоток і сокиру, вийшов з будинку потерпілої та пішов до сусіднього села Кувечичи. По дорозі зустрів знайомого, який запропонував підвезти на мопеді до села. Він погодився. Повернувшись до Чернігова, пішов додому, вдома перевзувся, помився. Разом з дружиною, якій нічого не розповів, пішли до магазину, а потім до лісу, де спалив кросівки, шапку, рукавиці та намагався спалити молоток. Але потім молоток викинув в річку. Кошти, які забрав у загиблої, витрачав на купівлю продуктів харчування та лікування батька, який потрапив у лікарню. Завдати смерті потерпілій не бажав. Скільки разів вдарив потерпілу по голові не пам`ятає, але допускає, що ударів могло бути п`ятнадцять. Визнав, що смерть потерпілої настала саме в результаті його дій. Навіщо вбив потерпілу пояснити не може. У скоєному щиро кається, йому дуже прикро, що загинула людина, просить пробачення у потерпілого. Просив суворо його не карати, зважаючи, що йому необхідно утримувати двох дітей.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що він є сином загиблої. До матері приїджав приблизно два рази на місяць. Дзвонив завжди у п`ятницю, щоб попитати що їй привезти. Приїзд дітей вона чекала. Хвіртку до подвір`я завжди підпирала дошкою, навіть коли хтось з дітей був удома. Завжди закривала і будинок, навіть коли йшла до хвіртки, а ключ клала в карман. Боялась, що хтось зайде. Якщо хвіртку і відкривала, то тоді замикалась у будинку. Стороннім двері не відкривала. Часто дивилась у вікно. У матері завжди залишались кошти для будь-яких непередбачуваних ситуацій, коли нікого не буде поруч. Спочатку вона зберігала кошти у шафі, а ключ від нього у холодильнику, проте вже взимку гроші почала зберігати в столі, у хустці. Останній раз він розмовляв із загиблою у четвер, вона розповіла, що до неї приходив фельдшер. В суботу з нею розмовляла його дружина. Хвилюватися почали у неділю ввечері, а в понеділок брат повідомив, що мати лежить закривавлена, мертва. В господарстві були молотки, маленька сокирка лежала під газовою трубою і там же лежали два молотки, один з дерев`яним руків`ям, а інший з цвяходером на кінці. Обвинуваченого ОСОБА_7 знав наглядно. Останній був вхожий до загиблої у двір, його теща живе навпроти. Колись потерпіла просила обвинуваченого піднести до хати зерно, за гроші. Йому відомо, що на прохання загиблої, яка мала поганий зір, обвинувачений також заходив в коридор будинку, щоб подивитися показники газового лічильника. ОСОБА_7 загибла не боялась. Вважає, що мати впізнала ОСОБА_7 , тому і відкрила йому двері. Обвинувачений вбив потерпілу саме через те, що вона його впізнала. На думку потерпілого, жодних пом`якшуючих обставин у ОСОБА_7 нема, бо він вбивав його матір з особливою жорстокістю, знищував знаряддя злочину, тому заслуговує на саме тяжче покарання. Також потерпілий повідомив, що жодних грошових переказів за час досудового розслідування та судового розгляду він ні від кого не отримував.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_15 пояснив, що загибла є його матір`ю. Мати жила сама. Приїздив він до неї приблизно раз на місяць, по телефону спілкувався раз на тиждень. Останній раз матір він бачив 08.03.2021. Дзвонив їй в неділю, проте вона слухавку вже не брала. Не знає, скільки коштів було у матері і де вона їх зберігала, хоча вона скаржилась, що коштів не вистачає. Мати вела закритий спосіб життя. З подругами спілкувалась по телефону. Додому нікого не пускала. Будинок завжди замикала. Знає, що молотки зберігались у веранді, де і знайшли тіло, один був з дерев`яною ручкою, інший з гумовою, а сокири лежали під диваном. Він заходив у будинок, коли приїхав у понеділок, молотків у веранді не було, речі були розкидані, постіль перевернута, книжки та шухляди вивернуті, було дуже важко пройти.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_16 пояснила, що була знайома із загиблою з 1975 року, проживала неподалік від неї. Останній раз спілкувалась з потерпілою по телефону в четвер, коли отримали пенсію. Знає, що загибла завжди замикала хвіртку та двері до будинку, незнайомій особі вона не могла відчинити двері. Телефонувала потеплілій на свято, у Прощену неділю, проте вона вже не відповідала. В понеділок зранку їй (свідку) подзвонила ОСОБА_17 і сказала, що у потерпілої з вечора відкрита хвіртка. Разом з іншою сусідкою ОСОБА_18 вони пішли до будинку потерпілої. Це було десь о восьмій ранку. Кури були у дворі, тобто вони не були замкнені з вечора. Двері у будинок були закриті, але не на замок. Побачили, що потерпіла лежить, подумали, що їй стало зле, але було дуже багато крові.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_18 пояснила, що загиблу знала давно, остання була вчителькою у її дочки. З потерпілою спілкувались останнім часом трохи частіше, бо носила їй молоко. Потерпіла дзвонила їй часто. Іноді спілкувались під двором. Останній раз спілкувались десь на початку березня з приводу пенсії. До хати потерпілої не заходила, хоча остання пропонувала зайти. В понеділок сусідка ОСОБА_16 сказала, що у ОСОБА_19 відкрита хвіртка, і о восьмій ранку вони пішли до її будинку. У веранді побачили, що потерпіла лежить на полу, головою до котла, було багато крові, проте вважали, що вона впала і вдарилась головою. При цьому в сам будинок не заходили, стояли у веранді.

В судовому засіданні допитаний в присутності законного представника ОСОБА_20 неповнолітній свідок ОСОБА_21 пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_7 знав, бо останній проживав в с. Довжик. Обвинуваченого бачив 13.03.2021, близько 17 години вечора, коли зустрів його по дорозі до сусіднього села Кувечичі, запропонував підвезти його. Обвинувачений погодився. По дорозі ОСОБА_7 сказав, що їде до знайомого на свято. Обвинуваченого висадив в с. Кувечичі.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_22 пояснив, що загиблу знав, проживав з ним на одній вулиці. Останній раз бачив її десь о 14 год 45 хв. в суботу, коли їхав до магазину, вона сиділа біля двору. Назад повертався десь о 15.20 год, то її вже не було. Коли зранку в понеділок їхав на роботу повз її будинок, то хвіртка була відкрита.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_23 пояснила, що про смерть потерпілої їй стало відомо в понеділок, коли їй розповіла про це знайома. Із загиблою спілкувались в телефонному режимі. Про загиблу їй відомо, що вона раніше працювала вчителькою, діти проживали далеко від неї, тому приїздили до неї влітку приблизно раз в два тижні, а зимою один раз на три тижні. Відкривала двері лише по попередньому дзвінку. Їй відомо, що двері будинку потерпіла завжди закривала, навіть коли йшла випускати курей, переважно спілкувалась по телефону, могла впустити у двір сусідів, коли чекала на хліб. Востаннє потерпіла дзвонила їй в суботу. Потім вона (свідок) дзвонила потерпілій в неділю зранку та ввечері, проте остання вже не відповідала.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_17 пояснила, що знала потерпілу, її (свідка) вікна будинку виходять у двір потерпілої. Знала також і обвинуваченого, він жив в селі у тещі. Із потерпілою майже не спілкувалась. Їй невідомо, з ким загибла спілкувалась. Знає, що до потерпілої їздив син. Хвіртка до будинку завжди була зачинена, а в неділю вона помітила, що хвіртка відчинена. В понеділок зранку хвіртка також була відкрита. Це здивувало, тому вона подзвонила ОСОБА_16 , яка із загиблою спілкувалась, і яка їй повідомила, що трапилось.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_24 пояснила, що раніше працювала в с.Довжик листоношею. Загиблу ОСОБА_14 знала, бо приносила їй адресно пенсію як пенсіонерці. Перед візитом завжди дзвонила потерпілій, щоб вона відкривала двері. Коли заходила у будинок, то потерпіла одразу зачиняла за нею двері. У потерпілої був зошит, куди вона (свідок) записувала коли та скільки принесла пенсії, субсидії і ставила свій підпис. Суми, які отримувала щомісяця потерпіла, не пам`ятає.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень також підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

-заявою потерпілого ОСОБА_12 від 15.03.2021, згідно із якою він просить провести перевірку за фактом загибелі його матері ОСОБА_14 , визнавши його потерпілим у кримінальному провадженні,

-рапортом від 15.03.2021, згідно із яким 15.03.2021 об 11 год. 04 хв. на лінію 102 від заявника ОСОБА_12 надійшло повідомлення про те, що в будинку в АДРЕСА_2 він виявив тіло своєї матері ОСОБА_14 без ознак життя,

-протоколом огляду місця події від 15.03.2021 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці фотознімків та плану-схеми, згідно з яким з 11 год.30 хв до 17 год 40 хв. було оглянуто домогосподарство за адресою АДРЕСА_2 , в ході огляду було вилучено два ключі, кофту, молоток, ліхтарик, сліди рук, мобільний телефон, сліди структури матеріалу, дві книги, паперовий конверт, змиви речовин бурого кольору, зовнішня та внутрішня ручки вхідних дверей, гіпсовий знімок низу підошви взуття, труп ОСОБА_14 ,
- протоколом огляду трупа від 16.03.2021 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці, згідно із яким 16.03.2021 з 11 год.30 хв. по 12 год. 40 хв. у приміщенні моргу за адресою м.Чернігів, вул.Пирогова, 16 оглянуто труп потерпілої ОСОБА_14 та вилучено змиви правої та лівої руки трупа, зрізи нігтьових пластин лівої та правої руки трупа, частини волосся з голови трупа, дактилокарта трупа, одяг трупа,
-протоколом огляду місця події (додатковий) від 17.03.2021 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці фотознімків та таблиці плану-схеми, згідно з яким з 13 год.00 хв до 13 год 50 хв. було оглянуто домогосподарство за адресою АДРЕСА_2 , та огляд прилеглої території до вказаного домогосподарства та провулок, що навпроти домогосподарства,
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.05.2021 з додатком у вигляді копії опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, згідно з яким в приміщенні ПрАТ «Київстар» вилучено диск,
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.05.2021 з додатком у вигляді копії опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, згідно з яким в приміщенні ПрАТ «ВФ Україна» вилучено диск,
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.05.2021 з додатком у вигляді копії опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, згідно з яким в приміщенні ТОВ «лайфселл» вилучено диск,
- копією лікарського свідоцтва про смерть №335 від 16.03.2021, згідно із яким причиною смерті ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 є внутрішньочерепна травма з переломами кісток черепа,
- висновком експерта №311 за результатами проведення з 16.03.2021 по 26.04.2021 експертизи, згідно із яким в ході експертизи трупа ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма -множинні забійні рани волосистої частини голови, крововиливи в шкірно-м`язовий лоскут голови, лінійні, вдавлені та дирчасті переломи кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдальні крововиливи, забої речовини головного мозку, набряк головного мозку. Також виявлені ушкодження у вигляді забійних ран та ушкодження шкіри пальців правої кісті. Зазначені ушкодження виникли внаслідок не менше як 15 травматичних впливів в ділянку голови та не менще 2 травматичних впливів в ділянку правої кисті. Смерть настала внаслідок набряку головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми. Смерть настала з 08 години до 24 години 13.03.2021. Встановити послідовність заподіянні тілесних ушкоджень не представляється можливим. Після отримання комплексу тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не могла здійснювати свідомі самостійні дії. Під час отримання ушкоджень потерпіла знаходилась в горизонтальному або близькому до нього положенні, задньою частиною тіла та голови до нападника. Ознак волочіння трупа, зміни положення тіла та пози трупа після заподіяння ушкоджень не виявлено. Ушкодження волосяної частини голови утворились від ударної дії тупого, твердого предмета з обмеженою поверхнею круглої форми, в тому числі могли утворитися від дії молотка. Виявлені ушкодження пальців рук правої кисті у вигляді забійних ран та розтріскування навколишньої шкіри, могли утворитися внаслідок «захисних рухів» при прикриванні голови руками потерпілої. Кров трупа ОСОБА_14 відноситься до групи В (ІІІ), в крові етанол не виявлено, в жовчі морфін, кодеїн не виявлено,
- висновком експерта від 30.03.2021 № СЕ-19/125-21/2507-Д з ілюстративною таблицею, згідно із яким сліди рук, зафіксовані на чотирьох таблицях до протоколу огляду місця події від 15.03.2021, проведеного за фактом виявлення трупу ОСОБА_14 , а саме п`ять слідів пальців рук залишені однією особою ОСОБА_14 , інші 18 слідів рук непридатні до ідентифікації за ними особу (осіб), що їх залишила (залишили),
- висновком експерта від 13.04.2021 №СЕ-19/125-21/3126 БД з ілюстративною таблицею, згідно з яким кров потерпілої ОСОБА_14 належить до В (ІІІ) групи, ізізогемаглютиніном анти-Аізосерологічної системи АВ0,
-висновком експерта від 15.04.2021 №СЕ-19/125-21/3125 БД з ілюстративною таблицею, згідно з яким на кофті зі слідами речовини бурого кольору, вилучена при огляді місця події від 15.03.2021, виявлено кров, яка належить людині і може походити від потерпілої ОСОБА_14 ,
-висновком експерта від 15.04.2021 №СЕ-19/125-21/3128 БД з ілюстративною таблицею, згідно із яким на чотирьох змивах речовини бурого кольору, вилучені під час огляду місця події від 15.03.2021, виявлено кров, яка належить людині і може походити від потерпілої ОСОБА_14 ,
- висновком експерта від 23.04.2021 №СЕ-19/125-21/12328 БД з ілюстративною таблицею, згідно із яким встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_14 та ОСОБА_7 ,
- висновком від 12.05.2021 №СЕ-19/125-21/12330 БД з ілюстративною таблицею, згідно із яким на робочій частині молотка та руків`ї молотка, наданого на дослідження, виявленого кров людини та поодинокі клітини з ядрами; генетичні ознаки слідів крові, виявлених на робочій частині та руків`ї молотка збігаються із генетичними ознаками крові потерпілої ОСОБА_14 і не збігаються із генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 ,
- висновком від 28.04.2021 №СЕ-19/125-21/12333 БД з ілюстративною таблицею, згідно із яким на наданому для дослідження рюкзаку, вилученого при огляді місця події від 19.03.2021, виявлено кров людини, генетичні ознаки слідів крові, виявлених на рюкзаку, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 ,
- висновком судово-психіатричного експерта №171 від 22.04.2021, згідно із яким у ОСОБА_7 ознак психічного захворювання не виявлено; ОСОБА_7 за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час ОСОБА_7 здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження; у ОСОБА_7 на теперішній час ознак психічного захворювання не виявлено,
- висновком судово-психіатричного експерта №172 від 22.04.2021, згідно із яким у ОСОБА_7 на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому протиалкогольне лікування йому не показане,
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2021 з додатком у вигляді карти пам`яті, згідно з яким свідок ОСОБА_25 , яка є дружиною обвинуваченого, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , показала відомі їй обставини вчинення вбивства ОСОБА_14 , а саме, що в лісі «Ялівщина» обвинувачений ОСОБА_7 підпалив жовтий пакет, вона бачила, що в пакеті знаходились коросівки із білою підошвою та сіра шапка. Також вона бачила ударну частину від молотка та сокиру, які ОСОБА_7 викинув у воду. Також свідок бачила у ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6000 грн, до цього часу грошей у них не було зовсім,
- протоколом огляду місця події від 19.03.2021 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці фотознімків та плану-схеми, згідно з яким було оглянуто ділянку місцевості за адресою м.Чернігів, урочище «Ялівщина», друга дамба, під час огляду виявлено та вилучено металевий цільний молоток з оплавками полімерних матеріалів, дві обгорілі банки, ємністю 0,5 л із оплавками матеріалу,
- протоколом огляду місця події від 19.03.2021 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці фотознімків та плану-схеми, згідно із яким було оглянуто квартиру АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено предмет схожий та пістолет, пару черевиків, рюкзак, штани та футболку, що належать обвинуваченому ОСОБА_7 ,
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.03.2021 з додатком у вигляді ілюстративної таблиці, згідно із яким ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 21 год 10 хв.), в ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено кросівки чорного кольору з підошвою білого кольору, джинси темно-синього колького кольору на манжетах, футболка червоного кольору, зимова куртка чорного кольору з написами, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 ,
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.03.2021 з додатком у вигляді флеш-карти, згідно із яким обвинувачений ОСОБА_7 за участю захисника ОСОБА_26 , спеціаліста ОСОБА_27 , в присутності понятих, розповів про обставини вчинених ним злочинів, показав маршрут свого руху до будинку потерпілої, яким чином потрапив у будинок, місце, де взяв молоток, відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 , напрямок руху після вчинення злочинів. Також потім вказав на місце, де спалив свої речі і обпалив молоток та сокиру, а також місце, куди він викинув у воду молоток та сокиру.
Вищевказані докази не оспорюються обвинуваченим та його захисником з приводу їх достовірності та допустимості. Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено. Оцінюючі докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, колегія суддів вважає їх достовірними та допустимими.

Разом з тим, протокол огляду речей від 17.03.2021, згідно із яким проведено огляд книг « ОСОБА_28 , «НА ХОДОВОМ МОСТИКЕ» та « ОСОБА_29 , «ЗА ЛІНІЄЮ ФРОНТУ», протокол огляду речей від 17.03.2021, згідно із яким проведено огляд мобільного телефону марки «SIMENS» моделі «С65», а також висновок експерта 15.04.2021 №СЕ-19/125-21/3127 БД з ілюстративною таблицею, згідно з яким на вилучених в ході огляду місця події штанів, футболці та черевиках сліди, схожі на сліди крові, не спостерігались, висновок експерта від 26.04.2021 №СЕ-19/125-21/3124 БД з ілюстративною таблицею, згідно із яким на кросівках, куртці, штанах та футболці, що були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_7 під час затримання 19.03.2021, слідів, схожих на сліди крові, не спостерігались, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки інформативного навантаження для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 вони не мають, отже є неналежними доказами.

Крім того, заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що оперативно-технічний захід із застосуванням аудіо-, відеоконтролю проведений з порушенням вимог ст. 258 КПК України, в приміщенні СІЗО за участі співробітника поліції, проведений як допит особи, без захисника, тобто це не було втручання в особисте приватне життя обвинуваченого.

Так, НСРД - це слідчі (розшукові) дії, відомості про факт і методи проведення яких не підлягають розголошенню, спрямовані на збирання, перевірку чи дослідження фактичних даних у конкретному кримінальному провадженні, та які проводяться у разі крайньої необхідності, коли відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати іншим способом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 258, ч. 1 ст. 260 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, тобто доступом до змісту спілкування за умови, що його учасники мають достатні підстави вважати таке спілкування приватним, при цьому втручання проводиться без відома особи на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Натомість, допит - це слідча (розшукова) дія, яка характеризується тим, що проводиться у встановлений законом порядок із заздалегідь визначеною метою, для одержання певної, а не будь-якої інформації, тобто її змістом є одержання показань від особи, яка володіє відомостями, що мають значення для розслідуваного кримінального правопорушення. Допит вирізняється від інших слідчих дій ще й тим, що він, як правило, складається з вільної розповіді про обставини, які стосуються предмета допиту, і відповідей на запитання, а особа, яка проводить допит, тримає ініціативу, в своїх руках.

Одночасно ст. 224 КПК України, окрім іншого, визначено, що допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілий - за давання завідомо неправдивих показань. У разі відмови підозрюваного відповідати на запитання, давати показання особа, яка проводить допит, зобов`язана його зупинити одразу після отримання такої заяви. Особа має право не відповідати на запитання з приводу тих обставин, які можуть стати підставою для підозри.

При цьому кримінальним процесуальним законом регламентовано, що підозрюваний має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а в рамках кримінального провадження щодо особливо тяжких злочинів присутність захисника є обов`язковою.

За змістом протоколу за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю особи та стенограми до нього слідча дія проводилася за участю працівника слідчого відділу поліції, який був зафіксований на відео, а бесіда складалась з послідовних запитань та відповідей. При цьому ОСОБА_7 не роз`яснювалися його права і він не був забезпечений захисником.

Тобто, спілкування ОСОБА_7 в приміщенні СІЗО з працівником поліції з приводу обставин вчиненого злочину не можна визнати НСРД - аудіо-, відеоконтролем особи, оскільки учасники такого спілкування не мали жодних підстав вважати, що спілкування є приватним (Постанова ВС 754/15457/16-к від 20.07.21).

Згідно з положеннями ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

Відтак, зауваження сторони захисту щодо недопустимості як доказу даних протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу із застосуванням аудіо-, відеоконтролю та відеозапису й стенограми до нього, які, на думку сторони захисту, отримані з істотним порушенням прав і свобод людини та вимог кримінального процесуального закону, є слушними, протокол про результати проведення аудіо-, відео контролю особи від 28.05.2021 з додатком у вигляді диску та флеш-карти, згідно з яким були встановлені дані, що вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення даного кримінального правопорушення, колегією суддів визнається недопустимим доказом.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_7 , а також з дослідженими показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами, що у своїй сукупності повністю підтверджують показання обвинуваченого та його винність у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку про те, що вказані докази мають характер логічних, змістовних, послідовних та об`єктивних.

Наведені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 є взаємопов`язаними, такими, що доповнюють одне одного, та не є суперечливими, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, перебіг їх вчинення, ступень реалізації злочинних намірів обвинуваченого, та їх наслідки.

Визначаючи спрямованість умислу особи, яка притягається до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я іншої особи, а також злочину проти власності колегією суддів з`ясовано зміст і спрямованість умислу винного, вирішуючи зазначене питання виходячи із сукупності всіх належним чином встановлених обставин вчиненого діяння, зокрема, способу вчиненого злочину, кількості нанесених ударів під час нападу на потерпілу, характеристики знаряддя злочину, яким є молоток, його застосування під час нанесення цим знаряддям ударів потерпілій, характеру і локалізації поранення життєво важливого органу потерпілої, а саме голови, поведінки винного і потерпілої, що передувала події, їх стосунків і всіх інших обставин, що мали відношення до справи.

Враховуючи сукупність встановлених в судовому засіданні обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, колегія суддів приходить до висновку саме про прямий умисний характер наведених протиправних дій обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина обвинуваченого у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст.94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Колегія суддів кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за п. 6 ч. 2 ст.115 КК України, а саме як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, та за ч.4 ст. 187 КК України, а саме як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазначала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Кваліфікація дій обвинувачених одночасно за ч.4 ст. 187 та п.6 ч.2 ст. 115 КК України відповідає роз`ясненням, що містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи», згідно яких, у разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч.2 ст. 115 КК і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (в даному випадку ч. 4 ст. 187 КК України).

Встановлені колегією суддів фактичні обставини справи свідчать про те, що саме під час вчинення розбою в обвинуваченого ОСОБА_7 виник умисел на вбивство потерпілої. Отже, мотивом позбавлення життя потерпілої, який виник саме під час розбійного нападу, а не після нього, було бажання обвинуваченого ОСОБА_7 , отримати матеріальні блага для себе, тому його дії кваліфікуються за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України (як ідеальна сукупність злочинів).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, дані про його особу, зокрема те, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше не судимий, колегія суддів також враховує обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статей, що передбачають відповідальність за скоєне ним.

Частиною 1 статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини (ч.1 ст.27 Конституції України).

Статтею 2 розділу І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Також ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України).

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними злочинними діями незаконно позбавив ОСОБА_14 життя, яке визнається Конституцією України найвищою соціальною цінністю, а незаконно заволодівши майном і грошовими коштами, належними ОСОБА_14 , посягнув на приватну власність, яка є непорушною.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначаючи обвинуваченому покарання, колегія суддів також враховує положення ст. 2 КПК України.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.1, 2, 3 ст.50 КК України).

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні просив не враховувати обвинуваченому як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, оскільки у обвинуваченого не було явки з повинною. Просив призначити обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі, врахувавши як обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину з особливою жорстокістю та настання тяжких наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.64 КК України довічне позбавлення волі призначається лише у випадках, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Обставиною, яка зумовлює призначення довічного позбавлення волі і водночас вказує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, є винятковий, вкрай високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи злочинця, однак, колегія суддів, ретельно перевіривши сукупність всіх зібраних по справі даних, що стосуються вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особи винного, як загальної засади призначення покарання у вигляді позбавлення волі, що визначає його мотивування, втілює основні принципи призначення покарання, забезпечує призначення вірного виду покарання та досягнення його мети, дає можливість врахувати як індивідуальні особливості особи, яка вчинила злочини, так і самих злочинів, вчинених ОСОБА_7 , приходить до висновку про необхідність застосування менш суворого покарання ніж довічне позбавлення волі, із застосуванням альтернативного виду покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що передбачене санкцією п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.4 ст. 187 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, прогресивну систему відбування покарання у вигляді позбавлення волі, при якій засуджена особа, при виконанні нею ряду умов: відсутність порушень встановленого порядку відбування покарання та інших, сама зацікавлена у дотриманні законів та виправленні, що на думку колегії суддів, ймовірніше буде досягнуто при призначенні ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Колегія суддів приходить до переконання, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк відповідатиме вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображає співмірність злочину та кари, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Покарання визначається не його жорстокістю, а справедливістю, невідворотністю, своєчасністю і неминучістю його застосування за злочини, вчинені ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами колегія суддів враховує активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття.

При цьому колегія суддів враховує, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, його ставлення до вчиненого злочину, означає, що особа прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням нею своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, надання правдивих показань, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, засуджує свою поведінку, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, бажає відшкодувати завдану шкоду, демонструє готовність понести заслужене покарання. Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи. Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРДР, так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість, каявся, просив вибачення у потерпілого, колегія суддів приходить до висновку про врахування щирого каяття обвинуваченого як обставини, що пом`якшує його покарання.
Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання, колегія суддів визнає вчинення кримінальних правопорушень стосовно особи похилого віку.

Колегія суддів, враховуючи встановлені судовим розглядом обставини вчинення обвинуваченим злочинів, використане при цьому знаряддя, кількість нанесених ударів потерпілій, спосіб застосованого насильства та настання непоправних наслідків від вчинення зазначених злочинів у вигляді смерті потерпілої, ставлення обвинуваченого до інкримінованих злочинів, поведінка обвинуваченого після їх вчинення, а також те, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним», приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути засуджений за п.6 ч.2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій вказаних статей з конфіскацією усього належного йому майна.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні матеріалів щодо особи обвинуваченого, відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 березня 2021 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судових експертиз в розмірі 38 021 грн 96 коп. належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.03.2021 необхідно скасувати.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання :
-за ч. 4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією всього належному йому майна,
-за п.6 ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 березня 2021 року.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 38 021 грн 96 коп (тридцять вісім тисяч двадцять одну гривню дев`яносто шість копійок).
Арешт, що накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2021 року - скасувати.
Речові докази після набрання вироком законної сили :
-два ключі, молоток, кофту, ліхтарик, сліди рук, сліди структури матеріалу, паперовий конверт, змиви речовини бурого кольору, зовнішню та внутрішню ручку вхідних дверей, гіпсовий зліпок низу підошви взуття, змиви з рук трупа, зрізи нігтьових пластин рук трупа, зразки волосся з голови трупа, одяг трупа, металевий молоток, дві обгорілі банки, предмет зовні схожий на пістолет, зразки букального епітелію ОСОБА_7 , дактилокарти трупа та обвинуваченого, зразок крові трупа, клапоть шкіри, фрагмент склепіння черепа трупа знищити,
-мобільний телефон «Simеns», книжку «За лінією фронту», книжку «На ходовом мостике» - повернути потерпілому,
-пару черевиків, рюкзак, штани, футболку, кросівки, джинси темно-синього кольору, футболку червоного кольору, зимову куртку чорного кольору з написом «Columbia Sportswear» повернути обвинуваченому,
-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 - залишити у розпорядженні обвинуваченого.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Деснянський районний суд м.Чернігова. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДІ :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3