Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/471/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 04.02.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олевського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.02.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Ухвалою суду від 24.03.2021 року зазначене кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті Олевського районного суду Житомирської області, наявним в матеріалах справи.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинуваченіта захисник вважають за можливе призначити судовий розгляд обвинувального акта та не заперечують стосовно проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого. При цьому захисник вважає, що участь потерпілого у подальшому судовому розгляді є обов`язковою.

Також прокурором заявлено клопотання про виклик у наступне судове засідання свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Захисник не заперечує відносно клопотання прокурора про виклик свідків у наступне судове засідання.

Обвинувачені підтримують думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд прийшов до наступних висновків.
Як вбачається з обвинувального акту потерпілим у ньому зазначений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений населений пункт відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження , затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р належить до міст, які тимчасово не підконтрольні органам державної влади України, тому можливості повідомити засобами поштового зв`язку потерпілого про проведення судових засідань на даний час відсутні.

При цьому судом потерпілий викликався в підготовче судове засідання шляхом розміщення оголошень про виклик потерпілого до суду на веб-сайті Олевського районного суду Житомирської області, але до суду не з`являвся та заяви про розгляд справи без його участі не надав. Тому судом відкладалось проведення підготовчого судового засідання через неявку потерпілого.

Також при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 (далі - Конвенція), положення якої підлягають застосуванню відповідно до ч. 2 ст. 1, ст. 9 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Пунктом 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Частина 5 ст. 17 КПК України (відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) встановлює механізм втілення презумпції невинуватості під час здійснення кримінального провадження, якого з огляду на вимоги ч. 1 ст. 9 КПК України повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.
Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції в обвинувальному акті стверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК україни, що є тотожнім визнанню їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення до ухвалення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили.
Так, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_4 зазначено: «Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні грубого порушення громадського порядку (хуліганстві) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України».
В обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 зазначено: «Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні грубого порушення громадського порядку (хуліганстві) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України».
Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що слідчим під час складання обвинувального акту та прокурором при його затвердженні, всупереч вимог ч. 5 ст. 17 КПК України в обвинувальному акті допущено порушення презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення та при викладенні правової кваліфікації діяння, міститься твердження, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватими особами.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням.
Зазначена правова позиція збігається з правовою позицією Верховного Суду України у справі №5-50кс15 від 09.07.2015 року, в якій зокрема зазначено, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даний обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , оскільки підпис в графі «Затверджую» не скріплений печаткою.
Ст.314КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення будь-яких додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
На думку суду, залишення у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту з недоліками є неприпустимим, оскільки може призвести до необ`єктивного та неповного встановлення всіх обставин у справі та позбавить можливості ухвалити справедливе судове рішення.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був складений із порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, що унеможливлює призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист, і право на справедливий суд, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статей 291 КПК України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 291, 314-316 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000007 від 04.02.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - повернути прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1