Справа № 570/1626/20
Номер провадження 1-кс/570/831/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри, 10) скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 29 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного 17 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

покликаючись на передчасність закриття кримінального провадження, ОСОБА_3 у поданій до суду 18 жовтня 2021 року скарзі просить скасувати постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000192.

Всіх учасників судового розгляду належним чином повідомлено про розгляд даної скарги.
Скаржник у поданій до суду заяві просить розглянути скаргу на підставі наданих матеріалів.
Дізнавач у поданій до суду заяві просить скаргу розглянути у його відсутність та відмовити у її задоволенні, оскільки вона винесена законо.
Згідно змісту ст.306 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду скарги, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. Зважаючи на дані обставини, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, беручи до уваги встановлені строки розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути її на підставі наданих доказів за відсутності учасників та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані матеріали, приходжу до таких висновків.
Як вбачається зі скарги, з 17 лютого 2020 року підрозділом дізнання Рівненського РВП ГУНП в Рівненській області здійснювалось досудове розслідування вказаного кримінального провадження.
29 вересня 2021 року прийнято оскаржувану постанову, про яку скаржник дізнався 13 жовтня 2021 року.

Ст.129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність. Згідно з ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Ч.6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п.2 ч.1 цієї статті, а саме коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно ч.2 ст.91 КПК Україн, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого. Проведення слідчих (розшукових) дій регулюється главою 20 КПК України. Самі по собі слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
На думку слідчого судді, доводи скаржника є обґрунтованими, оскаржувана постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню. Отже, процесуальне рішення прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п.п.5, 6 ст.3, ст.ст.92, 284 КПК України, що не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України.
Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Виходячи з ч.5 ст.40 КПК України слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя, вважає за необхідне, роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що з метою об`єктивного та належного дослідження всіх обставин справи постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу скаржника, що відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

З огляду на викладене, керуючись ст.307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

задоволити скаргу ОСОБА_3 .

Скасувати постанову дізнавача СД відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного 17 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України

Ухвала оскарженю не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Слідчий суддя ОСОБА_1