Справа № 367/5770/19
Провадження №1-кп/367/135/2021
УХВАЛА
Іменем України
16 грудня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -
в с т а н о в и в :
У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обґрунтоване тим, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на даний час не зменшилися та продовжують існувати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи, що відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання та встановлення для обвинуваченого ОСОБА_9 наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Клопотання обґрунтоване тим, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні докази винуватості ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_9 не повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, обвинуваченням не викладено обставин, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, при цьому зазначив, що ОСОБА_9 позитивно характеризується, а ТОВ «Студія Бель Вує» зобов`язується працевлаштувати ОСОБА_9 .
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали позицію захисника ОСОБА_7 .
Потерпілий заперечив проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , виходячи із наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строків тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно із ч.5 ст.199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч 1. ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, оскільки місце проживання обвинуваченого зареєстровано в іншому регіоні, обвинувачений раніше судимий, до затримання офіційно не працював, не одружений, неповнолітніх дітей чи інших осіб, які б перебували на його утриманні не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.
Також, суд враховує, що на даний час у кримінальному провадженні не допитані свідки, що вказує на існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Достатньою підставою, що свідчить про ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення є той факт, що ОСОБА_9 раніше судимий, крім того, 17 квітня 2021 року слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП в м. Києві було відкрите кримінальне провадження за ч. 1 ст. 122 КК України щодо нанесення ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді переламу двох ребер, своїй дружині ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою та витягом з ЄРДР (№ 0001179).
Крім того, 16 грудня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява від ОСОБА_10 , колишньої дружини ОСОБА_9 , в якій вона просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку із надходженням на її адресу від ОСОБА_9 погроз вбивством у жовтні-грудні поточного року, про що нею подані відповідні заяви до поліції.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, наявність судимості, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, колегія суддів приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.
На переконання суду, обставини, зазначені в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 не змінилися, інших обставин, які давали б підстави до зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Враховуючи зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника.
Підсумовуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 176-178, 183, 199, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання залишити без задоволення.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою обчислювати з 16 грудня 2021 року по 13 лютого 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3