Справа № 600/592/19
Справа № 1-кп/951/5/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 06.05.2019 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Денисів Козівського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, одруженого, неповнолітніх на утриманні не має, працює водієм, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,
клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

згідно з обвинувального акту, 29.04.2019 року близько 11 години 45 хвилин житель АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 їхав своїм автомобілем по вул. Івана Франка, що в с. Яструбове, Козівського району, Тернопільської області, в ході чого проїжджав повз ОСОБА_6 , яка із своїми дітьми саме хотіла перейти вулицю. Оскільки, ОСОБА_4 їхав занадто швидко це обурило ОСОБА_6 , через що вона зробила йому зауваження жестом руки, що в свою чергу сильно обурило ОСОБА_4 будучи сприйнятим як особиста образа. У зв`язку із цим ОСОБА_4 зупинив автомобіль та під`їхав до ОСОБА_6 , де вийшов із свого автомобіля та між ними розпочалась словесна суперечка. В ході даної словесної суперечки у ОСОБА_4 , який був обурений поведінкою та висловлюванням ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, у вищевказаний час та місці ОСОБА_4 , будучи в агресивно-роздратованому стані, умисно наніс ОСОБА_6 правою рукою один удар в ділянку лівої щоки, в результаті чого остання відчула при цьому сильну фізичну біль, однак, не отримала тілесних ушкоджень.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , що виразилися в умисному нанесенні удару рукою у обличчя ОСОБА_6 , потерпілій було заподіяно фізичну біль.

Такі дії ОСОБА_4 органом, який проводив досудове розслдіування кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України - умисне завдання удару, що завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження №0000066 від 06.05.2019 відносно нього за ч.1 ст.126 КК України, з підстав закінчення строків притягнення до відповідальності за відповідним праволпорушенням.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали дане клопотання в повному обсязі та просили таке задоволити.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого заперечила, оскільки вважає, що закічення строків притягнення до відповідальності спричинене зумисним затягуванням розгляду справи стороною захисту.
Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 з тих підстав, що наведене є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України, на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження, слід задоволити, з таких підстав.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.)
В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав.
Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України /на час його вчинення/ відносяться до нетяжких злочинів.
Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст.285, ч. 4 ст.286, ч. 3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст.74, ст.49 КК України може звільнити від нього засудженого.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що подія за участю обвинуваченого ОСОБА_4 мала місце 29 квітня 2019 року.
Таким чином, з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення спливли, зокрема у квітні 2021 року, перебіг строку не зупинявся і не переривався.
Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_4 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
Однак у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником подано відповідне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст.126 КК України, суд враховує, що обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше судимий, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належать до категорії нетяжких злочинів /на час його вчинення/, факт того, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду в ході розгляду клопотання не встановлений, сам обвинувачений просить закрити кримінальне провадження з цих підстав.
Керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.286, 370, 372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000066 06.05.2019 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1