Номер провадження: 11-сс/813/81/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2021 року про повернення скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження № 00000182, внесеного до ЄРДР 30 січня 2018 року, за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 385, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2021 року було повернуто скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження №00000182, внесеного до ЄРДР 30 січня 2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 385, ч. 4 ст. 358 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що скарга була подана з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки, із поданої скарги вбачається, що оскаржується постанова слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, при цьому Шевченківське управління поліції ГУНП у м. Києві знаходиться за адресою: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 9, та територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджуються з ухвалою слідчого судді та вважає її необґрунтованою та незаконною, з огляду на наступе.

Слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що постановою прокурора Чорноморської окружної прокуратури від 20 жовтня 2021 року, кримінальне провадження № 00000182, було об`єднано з кримінальним провадженням № 0000371 та № 50000279, та присвоєно єдиний спільний номер 00000182, а досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено підрозділу дізнання ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області. Крім того, постановою від 24 листопада 2021 року підслідність вказаного кримінального провадження визначена за сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, що відноситься до виключної територіальної підсудності Ізмаїльського районного суду Одеської області.

На підставі наведеного, ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий судовий розгляд вказаної скарги в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники апеляційного розгляду, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явились, про поважні причини свого неприбуття не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права на справедливий суд.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України законом визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Положеннями ч. 1 ст. 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Проте, чинний кримінальний процесуальний закон не містить чіткого визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування.

Тому, апеляційний суд вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, апеляційний суд робить висновок про те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Досудове розслідування здійснюється відповідно до правил підслідності, встановлених у ст. 216 КПК України. Кримінальним процесуальним кодексом України підслідність кримінальних правопорушень визначається за териториторіальністю їх вчинення та органами, уповноваженими на розслідування цих кримінальних правопорушень.

Апеляційним судом встановлено, що постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 26 лютого 2020 року були закриті кримінальні правопорушення у кримінальному провадженні № 00000182, внесеному до ЄРДР 30 січня 2018 року, за ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 385 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень (а.с. 9-10 т. 1).

Разом з тим, постановою прокурора Чорноморської окружної прокуратури від 20 жовтня 2021 року, кримінальне провадження № 00000182, було об`єднано з кримінальним провадженням № 0000371 та № 50000279, та присвоєно єдиний спільний номер 00000182, а досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено підрозділу дізнання ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (а.с. 14 т. 1).

Відповідно до супровідного листа першого заступника керівника Чорноморської окружної прокуратури кримінальне провадження № 00000182, яке внесене до ЄРДР 30 січня 2018 року, було надіслано до Ізмаїльської окружної прокуратури для організації здійснення досудового розслідування. Крім того, зазначено, що постановою від 24 листопада 2021 року підслідність вказаного кримінального провадження визначена за сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області (а.с. 15 т. 1).

Аналізуючи наведені норми права та конкретні обставини справи, апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про необхідність повернення скарги є передчасними, що є підставою для скасування оскарженої ухвали слідчого судді

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, положення ч. 1 ст. 410 КПК України наголошують на тому, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 411 КПК України в свою чергу, встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , скасування ухвали слідчого судді як постановленої із неповнотою судового розгляду та із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 32, 303, 304, 370, 404, 407, 409, 410, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2021 року про повернення скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження № 00000182, внесеного до ЄРДР 30 січня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 385, ч. 4 ст. 358 КК України,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження №00000182, внесеного до ЄРДР 30 січня 2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 385, ч. 4 ст. 358 КК України, такою, що підлягає розгляду в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, та повернути матеріали провадження за даною скаргою до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4