Дата документу 25.10.2021
Справа № 334/4958/20
Провадження № 1-кп/334/470/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0003239 від 16.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Ерге, Хелвачаурського району, Республіки Грузії, громадянина Грузії, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
18.08.2020 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі;
21.04.2021 року Жовтневим судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі;
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.09.2019 приблизно о 16 годині ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, під`їхали на автомобілі «Ford Escort», червоного кольору, д.р.н. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 .
Згідно попередньої домовленості, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження залишилися очікувати біля паркану вказаного домоволодіння задля слідкуванням за подіями, які будуть відбуватися. У свою чергу, ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел, переліз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом віджиму віконної рами пластикового вікна за допомогою викрутки та фізичної сили, проник в середину будинку.
Перебуваючи в середині будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, викрав з гаманця, який знаходився у тумбі на кухні будинку, грошові кошти в сумі 200 гривень та продовжив оглядати будинок з метою вчинення крадіжки майна.
Приблизно о 16 годині 25 хвилин додому повернувся власник будинку потерпілий ОСОБА_7 , який помітив ОСОБА_8 та зажадав від останнього припинити злочинні дії, проте ОСОБА_8 , чітко усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені потерпілим, утримуючи при собі викрадене майно, вчинивши опір потерпілому, вистрибнув через вікно будинку на подвір`я. Зі спливом часу, ОСОБА_8 наздогнав потерпілий ОСОБА_7 та намагався затримати останнього. На крики ОСОБА_8 про допомогу, через паркан домоволодіння переліз особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та нанесла ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область носа, чим допомогла ОСОБА_8 утримати при собі знаряддя вчиненого злочину, викрадене майно та покинути територію домоволодіння. Після цього, ОСОБА_8 на автомобілі «Ford Escort», червоного кольору, д.р.н. НОМЕР_1 покинув місце вчинення злочину, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 200 грн., а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, була затримана біля будинку АДРЕСА_2 свідками події.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та надав пояснення, які відповідають, обставинам викладеним в обвинувальному акті, у скоєному він щиро розкаявся, та просив вибачення у потерпілого.

Крім повного признання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у скоєному інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вина також знайшла підтвердження в судовому засіданні дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження наступними доказами, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_9 єє ОСОБА_10 який під час допиту в судовому засіданні пояснив, що він 16.09.2019 року повертався до дому, та побачив, що стоїть червоний автомобіль з відкритим капотом та водій біля автомобіля. Коли зайшов до будинку побачив розкидані речі в кімнаті, в іншій кімнаті також були розкидані речі. З другої кімнати вийшов незнайомий чоловік кавказької зовнішності з викруткою у руці, та сказав, що він вже йде. Потерпілий його штовхнув, від чого він упав у іншу кімнату, однак вирвався і вискочив через вікно. Біля паркану потерпілий наздогнав обвинуваченого та став затримувати його. В цей час через паркан переліз інший чоловік, та наніс удар потерпілому в ніс, від якого той упав. В цей час обвинувачений та інша особа вискочили з подвір`я, обвинувачений втік, а іншу особу було затримано сусідами. Викрадено було у нього 200 гривень, однак він не має претензій до обвинуваченого. Також просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.
- витягом з ЄРДР №0003239 від 16.09.2019 року;

- постановою про визнання речовими доказами і передачу їх на зберігання від 12.11.2019 року;

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 15.10.2019 року;

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням деяких письмових доказів, та характеризуючих матеріалів на особу.
Згідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення встановлена повністю та досліджені в судовому засіданні, докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави суду для ухвалення обвинувального вироку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у скоєні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_8 злочин за ч.3 ст.186 КК України відносяться до тяжкого злочину.
Мгеладзе Малхазі громадянин Грузії, раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, свою вину в вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 ,відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 ,відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_8 , враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, думку потерпілого, суд вважає, необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
ОСОБА_8 вчинив даний злочин до винесення вироку Жовтневим судом м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року, тому суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення злочину за ч.3 ст.186 КК України призначити покарання за ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року більш суворим покаранням призначеним за даним вироком.

В строк покарання за цим вироком відповідно до положень ст. 72 КК України зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_8 , за вироком Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з 21.04.2021.
Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування під вартою ОСОБА_8 з 26.09.2018 по 27.11.2018, з 20.03.2019 по 16.05.2019 та з 26.02.2020 по 21.04.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу учасниками судового провадження не заявлено, оскільки на даний час ОСОБА_8 вже відбуває покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов, та просив стягнути з ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди у розмірі 200 грн. Однак в судовому засіданні заявив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, тому цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, та остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
В строк покарання за цим вироком відповідно до положень ст. 72 КК України зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_8 , за вироком Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з 21.04.2021.
Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування під вартою ОСОБА_8 з 26.09.2018 по 27.11.2018, з 20.03.2019 по 16.05.2019 та з 26.02.2020 по 21.04.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу учасниками судового провадження не заявлено, оскільки на даний час ОСОБА_8 вже відбуває покарання.

Цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: автомобіль «Ford Escort», червоного кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_12 , та який переданий їй на відповідальне зберігання залишити за належністю;
зліпки зі слідами знаряддя зламу з вікна з тильної сторони; зліпки зі слідами знаряддя зламу з бокової поверхні обв`язки пластикового вікна; змив нашарування РБК та контроль до нього з поверхні бетонного покриття на ділянці місцевості у дворі будинку біля вхідних дверей; 5 слідів структури матеріалу; змив та контроль до нього з поверхні ящику шафи у кімнаті № 3; змив та контроль до нього з поверхні ручки трюмо у кімнаті № 7; змив та контроль до нього з поверхні ключа у шафі швейної машинки; ланцюжок із жовтого металу та бирка від одягу; зліпок сліду низу взяття; зліпок сліду низу взяття; предмет схожий на ніж «Magnum» з нашаруванням РБК; 5 слідів папілярних узорів рук; змив № 1 з лівої передньої двері автомобіля із внутрішньої сторони; змив № 2 з задньої лівої двері автомобіля із зовнішньої сторони; змив № 3 з ручки правої двері автомобіля із внутрішньої сторони; змив № 4 з руля автомобіля, що передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, порядковий номер 1566, номер книги обліку №1 знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1