Справа 688/3727/21
№ 1-кп/688/38/22
Ухвала
20 січня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого 23.02.2021 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 грн.;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Красносілка Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше судимого 06.10.2020 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України,
встановив:
26.11.2021 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов затверджений 25.11.2021 року прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000057 від 14.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України. 26.11.2021 року призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2021 року у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд о 10 год. 30 хв. 16.12.2021 року, який за клопотанням захисника ОСОБА_9 відкладено на 11 год. 00 хв. 20.01.2022 року.
Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про його проведення без її участі.
Потерпілий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву про його проведення у його відсутність за участі його представника ОСОБА_5 , просив прийняти поданий ним цивільний позов.
Потерпілий ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились. Представник потерпілого подав письмову заяву про його проведення без його участі через зайнятість в іншому процесі та без участі потерпілого, який на даний час перебуває у військовому госпіталі. Також просив розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_11 про перекваліфікацію кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , з ч. 3 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України та закритття провадження в справі у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про приєднання до обвинувального акту цивільного позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, який просила розглянути в рамках кримінального провадження, визнавши потерпілого ОСОБА_4 цивільними позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем. Заперечувала щодо задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_11 ..
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотань потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 не заперечувала. Заперечила щодо задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_11 про перекваліфікацію кримінального правопорушення, посилаючись на його безпідставність.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні у вирішенні клопотань потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_11 поклались на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні проти прийняття цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 заперечував, просив задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_11 .
Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні у прийнятті цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 поклався на розсуд суду, а щодо клопотання потерпілого ОСОБА_11 просив його приєднати до матеріалів справи та врахувати як його позицію в ході судового розгляду.
Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Форма та зміст цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ст.ст. 175, 177 ЦПК України). Позов пред`явлений до початку судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні, а тому суд вважає, що він підлягає розгляду у даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом проведено підготовку до судового розгляду та проводиться судовий розгляд в межах пред`явленого органом досудового розслідування, в тому числі ОСОБА_6 обвинувачення, а саме у вчинені останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України.
Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.
Юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку (п. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України). Відповідне судове рішення, як передбачено ч. 2 ст. 371 КПК України, ухвалюється в нарадчій кімнаті. До цього часу висловлювати власну позицію по суті справи, а також вчиняти будь-які дії, що є прямим або опосередкованим проявом такої позиції, суд не вправі, оскільки це може викликати обґрунтований сумнів у його неупередженості.
Таким чином, під час судового розгляду кримінального провадження, розпочатого і спрямованого до суду за процедурою публічного обвинувачення, якщо прокурор у порядку ст. 338 КПК України не вносив до обвинувачення змін, до видалення суду до нарадчої кімнати не виникає жодних процесуальних перешкод для продовження кримінального провадження незалежно від наявності чи відсутності матеріально-правових підстав для перекваліфікації діяння на інший злочин. Адже до прийняття судом відповідного рішення по суті справи процес не втрачає ознак публічності і його перебіг не ставиться у залежність від позиції потерпілого.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_11 відмовити в повному обсязі.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ще на 60 днів, мотивуючи тим, що будь-яких підстав для скасування чи зміни йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки він раніше неодноразово судимий, ніде не працює, не має легальних джерел для існування, міцних соціальних звязків, обвинувачується у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, а ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися, в разі зміни запобіжного заходу він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою покращення свого становища, оскільки проживає разом із ними в одному населенному пункту, продовжити злочинну діяльність та інші більш мякі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому, просила клопотання задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заперечили, посилаючись на недоведеність ризиків, просили змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений має міцні соціальні звязки, постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не має наміру переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків та має проблеми із здоров`ям у зв`язку з чим потребує лікування.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні у вирішенні клопотання прокурора поклались на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників судового провадження про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22.10.2021 року скасовано ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.10.2021 року. Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 03.12.2021 року включно.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2021 року, залишеною без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21.12.2021 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.01.2022 року включно.

Зазначений запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою був обраний в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,суд враховує також вимоги п.п. 1, 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду кримінального провадження, не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, що враховувалися судом при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає. Суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність тяжкого злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не має легальних джерел для існування,наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення злочинів, інкримінованих обвинуваченому.

Із зазначених підстав суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_6 не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого, оскільки він, перебуваючи на волі, може порушити покладені на нього законом процесуальні обов`язки, продовжити вчинення злочинів, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані судом, ухилитись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та позитивна характеристика ОСОБА_6 не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в строк до 27.01.2022 року неможливо закінчити судове провадження, а захисником та обвинуваченим не доведено, що стан здоров`я останнього унеможливлює продовження обраного запобіжного заходу, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 з урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення застави на 60 днів до 20 березня 2022 року. Таким чином суд дійшов висновку клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задовольнити, а клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Також, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та у зв`язку із закінченням строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, визначених в ухвалі суду від 29.11.2021 року, заявила клопотання про продовження на два місяці строку дії таких процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку обов`язків не заперечували. Просили не продовжувати обов`язок носити електронний засіб контролю, оскільки через його застосування обвинувачений погано себе почуває.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні у вирішенні вказаного клопотання прокурора поклались на розсуд суду.
Представник потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.
Заслухавши думки учасників судового провадження про продовження строку обов`язків обвинуваченому ОСОБА_7 , суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів по 29 листопада 2021 року включно з можливістю внесення застави в розмірі 47500 грн. та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за кожною вимогою до поліції, прокуратури та суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання чи роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.
Зазначений запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою був обраний в зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави суду вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
04.10.2021 року внесено заставу в розмірі 47580 грн. і ОСОБА_7 звільнено з-під варти.
Як вбачається з положень ст.ст. 182, 194, 197 КПК України, строк припинення застави як запобіжного заходу законодавством не пов`язаний зі спливом певного періоду часу.
Частиною 6 ст. 182 КПК України передбачено, що з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року.
При вирішенні питання про продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, які він вчинив під час іспитового строку, покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні, в тому числі умисного тяжкого злочину.
Прокурором доведена необхідність продовження строку покладення на обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальних обов`язків з метою запобігання визнаним судом доведеними ризикам, переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи, що строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2021 року закінчується 27.01.2022 року, проте закінчити судове провадження до спливу вказаного строку неможливо, а захисником та обвинуваченим не доведено негативний вплив електронного засобу контролю на останнього, існує необхідність у продовженні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_7 на два місяця до 20 березня 2022 року. Тому клопотання прокурора про продовження обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника слід відомити.
Керуючись ст.ст. 61, 128, 177, 178, 182, 183, 186, 194-197, 331, 350, 372 КПК України, суд -
ухвалив:
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди розглянути у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 визнати цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_6 цивільним відповідачем.

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_11 про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України та закриття провадження в справі - відмовити.
Клопотання прокурора Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, до 20 березня 2022 року включно.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 про зміну запожіного заходу залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, встановлених ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2021 року, відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 20 березня 2022 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання чи роботи;

- здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України до Шепетівського РВ УДМС України в Хмельницькій області;

- носити електронний засіб контролю.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 про не продовження обов`язку носити електронний засіб контролю залишити без задоволення.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження до відома, а обвинуваченому ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_8 ще й копію цивільного позову з доданими до нього документами.

Копію ухвали для виконання надіслати до РКС ГУНП в Хмельницькій області, ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», щодо застосування електронного засобу контролю також до Управління організаційно-аналітичного забезпечення оперативного реагування ГУНП в Хмельницькій області та Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

На ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 7 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1