Справа № 442/4524/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/776/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2021 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Уріж, Дрогобицького району, Львівської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України 2 (два) роки обмеження волі; за ч.3 ст.357 КК України 1 (один )рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання, якщо вона протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду, 21.05.2021 орієнтовно о 14.00 год. ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та те, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрала зі столу, який знаходився біля вхідних дверей будинку за вищевказаною адресою гаманець, вартістю 200 грн., який належить ОСОБА_9 з поміщеними до нього грошовими коштами у сумі 50 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21.05.2021 становить 1373,50 грн., які в подальшому привласнила, чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1573,50 грн.

Крім цього, того ж дня ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік автостанції АДРЕСА_4 , після вчинення крадіжки гаманця, який належить ОСОБА_9 , огляду його вмісту та привласнення грошових коштів в сумі 50 доларів США, виявивши в ньому службове посвідчення № НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_9 , пластикове посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_10 , яке фактично перебувало у користуванні ОСОБА_9 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , виданого на ім`я ім`я ОСОБА_9 , незаконно заволоділа даними документами та з метою отримання в подальшому грошових коштів від ОСОБА_9 за повернення вищевказаних документів, зберігала їх по місцю свого фактичного проживання до моменту, коли їх було вилучено 27.05.2021 працівниками поліції..

В апеляційні скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким обвинувачену визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, та призначити покарання: за ч.1 ст.185 КК України 160 годин громадських робіт; за ч.3 ст.357 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді 160 годин громадських робіт.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що суд першої інстанції всупереч ч. 3 ст. 61 КК України, невірно призначив обвинуваченій покарання за вчинення, інкримінованих їй злочинів, у виді обмеження волі, оскільки вона має чотирьох малолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просить вироку суду змінити, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Разом з цим, прокурором у апеляційній скарзі ставиться питання, яке не погіршує становище обвинуваченої, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.357 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.185 КК України 2 (два) роки обмеження волі; за ч.3 ст.357 КК України 1 (один )рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання, якщо вона протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Встановлено, що ОСОБА_7 має малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до положень ч. 3 ст. 61 КК України, не вправі був призначати їй покарання у виді обмеження волі.

З цих підстав, відповідно до ст. 408 КПК України, вирок суду Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2021 року підлягає зміні, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При визначенні покарання обвинуваченій колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні малолітніх дітей, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.06.2021 року в частині призначеного покарання змінити та вважати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, із призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин; у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, із призначенням покарання у виді штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно визначити покарання у виді 160 годин громадських робіт.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом трьох місяців з моменту отримання її копії.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4