У Х В А Л А
Іменем України

11 жовтня 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0002037 від 31.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на дії слідчого та уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві щодо незаконного затримання ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва 04.10.2021 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0002037 від 31.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо незаконного затримання ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник зазначив, що згідно тексту протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 31.07.2021 року, останнього затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Відповідно до матеріалів кримінального провадження та протоколу затримання, фактичне місце затримання підозрюваного ОСОБА_5 відбулося за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, фактичне затримання підозрюваного ОСОБА_5 здійснено оперативними працівниками Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначені оперативні працівники допитані в якості свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу затримання, фактичний час затримання ОСОБА_6 31.07.2021 року о 12:00 год., а з протоколу допиту ст. у/о Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 вбачається, що 31.07.2021 року о 11:00 год. він з оперативником ОСОБА_8 проходили біля буд. № 54-А у м. Києві та помітили двох чоловіків кавказької зовнішності, прослідували за ними та біля будинку № 38-Б по пр. Маяковського у м. Києві затримали їх.

Адвокат ОСОБА_4 вказує також, що ним зроблено запит до ГУ НП у м. Києві, з приводу надання інфоформації про факт звернення 31.07.2021 року по спецлінії «102» за фактом крадіжки з кв. АДРЕСА_2 .

Відповіддю ГУ НП у м. Києві від 11.06.2021 року за вих.234аз/125/12/03/2021 зазначено, що згідно бази даних Інформаційного порталу НПУ, 31.07.2021 на спецлінію «102» ГУ НП у м. Києві повідомлення про вчинення протиправних дій за адресою: АДРЕСА_3 не надходили та не зареєстровані.

Також адвокат ОСОБА_4 вказав у скарзі, що під час особистого обшуку ОСОБА_5 не було вилучено жодного речового доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_6 щойно вчинив крадіжку із квартири ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, сторона захисту підозрюваного ОСОБА_6 зазначає про факт незаконного та безпідставного затримання останнього, оперативними працівниками Деснянського УП ГУНП у м. Києві станом на 12:00 год. 31.07.2021 року.

Тому адвокат ОСОБА_4 просить визнати затримання громадянина Грузії ОСОБА_5 , яке відбулось 31.07.2021 року незаконним про що постановити відповідну ухвалу.

У судовому засіданні захисник підтримав вимоги скарги та просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів поданої скарги, Деснянським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002037 від 31.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 31.07.2021 року о 12:00 год. у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Копію даного протоколу було отримано як ОСОБА_5 так і його захисником та той час.

Далі, ОСОБА_5 на підставі Ухвали слідчого судді було взято під вату.

Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 затриманий 31 липня 2021 року о 12 год. 00 хв. про що складено протокол відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України.

Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК України, а також пояснення ОСОБА_5 , засвідчені його особистим підписом, про те, що «замечаний не имею».

З огляду на наведене, слідчий суддя критично оцінює доводи захисника, наведені в обґрунтування скарги, оскільки питання про незаконне затримання були предметомрозгляду при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, були перевірені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджувалися та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні при обранні запобіжного заходу.

Одже після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя позбавлена можливості вирішувати питання щодо законності затримання.

Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що порушень норм КПК України при затриманні ОСОБА_6 слідчим та уповноваженими особами Деснянського УП ГУНП у м. Києві допущено не було, а прокурором в повному обсязі доведені обставини, визначені ч. 5 ст. 206 КПК України, у зв`язку з чим скарга на незаконне затримання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 206, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на дії слідчого та уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві щодо незаконного затримання громадянина Грузії ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1