ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/514/21 Справа № 695/2109/20 Категорія: ч.2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засіданняОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
за участі:
прокурора обвинуваченого захисника потерпілих представників потерпілих представника цивільного відповідача ТДВ "СК "Гардіан" в режимі відеоконференції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження №0000677 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_10 та представника цивільного відповідача ТДВ "СК "Гардіан" ОСОБА_16 на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Чорнобай, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, офіційно непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосовано до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Закрито провадження щодо розгляду цивільного позову ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення матеріальної та моральної шкоди в частині вимоги стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_11 майнову шкоду, завдану злочином, в сумі 8 349 грн 23 коп.

Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду, завдану злочином, в сумі 50 000 грн. 00 коп.

Вирішено стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_11 майнову шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 48 232 грн. 00 коп. без врахування ПДВ.

Вирішено стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_11 майнову шкоду на лікування в сумі 2 172 грн. 00 коп.

Вирішено стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 108 грн. 65 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 500 000 грн. 00 коп.

Вирішено стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_10 моральну шкоду, пов`язану із смертю потерпілого ОСОБА_18 , в сумі 56 676 грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових інженерно-транспортних експертиз на загальну суму 6 478 грн. 00 коп.

Скасовано арешт на автомобіль марки «КАМАЗ-55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричіп СЗАП, реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.07.2020.

Скасовано арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2110», реєстраційний номер НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.07.2020.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- автомобіль марки «ВАЗ-2110», реєстраційний номер НОМЕР_4 , залишений на зберігання на території спеціалізованого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області, за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 3 вирішено передати ОСОБА_8 у разі виплати його вартості;

- автомобіль марки «КАМАЗ-55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричіп СЗАП, реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишені на зберігання на території спеціалізованого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області, за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 3 повернуто законному володільцю.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку місцевого суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 26.06.2020 близько 03 години 20 хвилин, керуючи вантажним автомобілем «КАМАЗ-55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричіпом СЗАП, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням «Золотоноша-Кедина Гора-Благодатне» від с. Вільхи Золотоніського району до м. Золотоноша Черкаської області, на відстані близько 80 м від дорожнього знаку 5.46 Правил дорожнього руху України «Кінець населеного пункту с. Вільхи», на території Золотоніського району Черкаської області, в порушення вимог пп. 2.3 б), 2.9 б), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, перебуваючи в стані стомлення, заснув за кермом, чим відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку, по зустрічній смузі руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_18 , 1959 року народження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-02/192/16д від 06.08.2020, отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітини з переломом грудини, двобічними переломами ребер, ушкодженням лівої легені, розривом аорти, серцевої сорочки, легеневих артерій, травми шиї з розривом продольних зав`язків 5-го та 6-го шийних хребців, відлому поперечних відростків обабіч 4-го та 5-го шийних хребців, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у зв`язку з небезпекою для життя, закритого перелому лівої променевої кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, від яких настала його смерть, та травми , які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, водій автомобіля «ВАЗ-21102», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_11 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/262 від 20.08.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломом ребра зліва, що ускладнилось гемотораксом (внутрішньою кровотечою), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, перелому нижньої щелепи, яка відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, травму голови зі струсом головного мозку та забійною раною підборіддя, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з висновком експерта №4/597 від 11.08.2020, порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «КАМАЗ-55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричіпом СЗАП, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 2.9 б), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_18 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з вироком місцевого суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважаючи його незаконним, просив скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого внаслідок м`якості, і ухвалити новий вирок яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 не дотримано вимог ст. 50, 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, а також в достатній мірі не враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та рівень суспільної небезпечності. Вважає, що місцевим судом застосовано щодо ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України без належного обґрунтування своєї позиції.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду, потерпілий ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , вважаючи його незаконним, просив скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого внаслідок м`якості, і ухвалити новий вирок яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. В частині вирішення цивільного позову просив залишити вирок без змін.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 не відшкодував завдану йому моральну шкоду, вважає, що місцевим судом безпідставно застосовано щодо ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ТДВ "СК "Гардіан" ОСОБА_16 просив вирок місцевого суду змінити в частині стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_11 майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 48 232 грн. без врахування ПДВ.

Вказує, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювальних робіт є більшою за ринкову вартість транспортного засобу до ДТП.

Зазначає, що для визначення суми майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобіля необхідно від його ринкової вартості до ДТП відняти його вартість в пошкодженому стані та суму франшизи. Таким чином, сума майнової шкоду внаслідок пошкодження автомобіля, яка підлягає стягненню з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_11 , складає 32090 грн., а не 48 232 грн., як про те зазначено у вироку місцевого суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 подав заперечення на подані апеляційні скарги, в яких вказував на законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, а тому просив залишити його без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу та просила її задовольнити ; думку потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які в ході апеляційного розгляду не підтримали апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 , заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурора та ТДВ "СК "Гардіан", і просили вирок місцевого суду залишити без змін; думку представника ТДВ "СК "Гардіан" ОСОБА_14 , який підтримав подану апеляційну скаргу ТДВ "СК "Гардіан", просив її задовольнити, у вирішенні інших поданих апеляційних скарг поклався на розсуд суду; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення поданих апеляційних скарг, просили вирок місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам закону вирок місцевого суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного ОСОБА_8 покарання у зв`язку з безпідставним звільненням останнього відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням є необґрунтованими.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Визначені в ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 місцевий суд достатньо виконав вимоги ст. 50, 65, 66, 67 КК України та правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахувавши характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, має на утриманні малолітню дитину та міцні соціальні зв`язки, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно частково відшкодував завдану шкоду, а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину вперше, часткове відшкодування шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обґрунтовано призначив покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, враховуючи обставини по справі, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілим завдані збитки, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинений злочин, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують.

Крім того, колегія суддів враховує, що в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 50 000 грн., про що надав відповідну розписку в якій також зобов`язався щомісяця до кінця 2021 року виплачувати по 5 тисяч грн., та в подальшому, з 01.01.2022 по 10 000 грн. до повного погашення заборгованості. Вказана обставина колегією суддів враховується, як пом`якшуюча покарання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, а потерпілі не наполягали на призначенні йому реального покарання у виді позбавлення волі, і в ході апеляційного розгляду просили вирок місцевого суду залишити без змін.

Твердження прокурора про те, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України місцевим судом не в достатній мірі враховано: тяжкість кримінального правопорушення, його рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, його поведінку та відношення до вчиненого, є безпідставними, оскільки дані обставини в повній мірі були враховані місцевим судом при призначенні покарання обвинуваченому.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом обґрунтовано не призначено обвинуваченому ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки останній має на утриманні малолітню дитину, вчинений ним злочин є необережним, а можливість працювати водієм це єдине джерело його доходу, і це сприятиме якнайшвидшому відшкодуванню завданої шкоди потерпілим, а тому доводи прокурора в цій частині є неприйнятними.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене місцевим судом обвинуваченому ОСОБА_8 покарання з застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, виходячи з принципів законності справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співрозмірним протиправному діянню, достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, місцевим судом вирішено стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_11 майнову шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 48 232 грн. без врахування ПДВ.

Представником ТДВ «СК «Гардіан» оскаржено в цій частині вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2021, оскільки останній вважає, що місцевим судом не дотримано вимог ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, апелянт вважав, що місцевий суд, стягуючи з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_11 майнову шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 48 232 грн. без врахування ПДВ, не врахував, що вартість автомобіля «ВАЗ-2110» в пошкодженому стані складає 28200 грн., і ця сума не включається в суму страхового відшкодування.

Однак, як вбачається з матеріалів справи автомобіль марки «ВАЗ-2110», реєстраційний номер НОМЕР_4 , залишений на зберігання на території спеціалізованого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області, за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 3, і вказаний автомобіль у разі виконання певних умов вирішено передати ОСОБА_8 , а не потерпілому ОСОБА_11 , на користь якого було стягнуто майнову шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в сумі 48 232 грн. без врахування ПДВ.

Таким чином, в даному випадку посилання апелянта на вимоги ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є неприйнятними, оскільки пошкоджений автомобіль «ВАЗ-2110» не переданий у власність ОСОБА_11 , на користь якого стягнуто кошти, а переданий обвинуваченому ОСОБА_8 у разі виконання ним певних умов.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження районним судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_8 вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні, у зв`язку з чим його слід залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_10 , представника цивільного відповідача ТДВ "СК "Гардіан" ОСОБА_16 без задоволення.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_10 , представника цивільного відповідача ТДВ "СК "Гардіан" ОСОБА_16 залишити без задоволення.

Вирок суду може бути оскаржений до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді