Справа № 461/327/19
Провадження № 1-кп/461/57/21
26.08.2021 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , Магеррамлі Раджаба Малика-оґлу
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_10 -оґли, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.355 КК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 Ґульага-оґли звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 29.10.2018 року на мобільний телефон марки «SAMSUNG S6», імеі: із вставленою сім-карткою оператора мобільного звязку «Лайфселл» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , а також просить зобов`язати прокурора чи ОДР видати ОСОБА_11 оригінал паспорта, долучивши замість нього до кримінального провадження завірену належним чином копію.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що мобільний телефон, на який накладено арешт, не був безпосереднім знаряддям вчинення злочину, прокурор не посилається на відомості, що містяться у цьому телефоні, як на доказ сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а тому вважає, що на даний час не має будь-якої правової чи процесуальної необхідності у подальшому існуванні накладеного арешту.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив клопотання.
Інші сторони кримінального провадження клопотання адвоката ОСОБА_5 підтримали.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання необхідно задоволити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.10.2018 року накладено арешт на мобільний телефон марки «SAMSUNG S6», імеі: НОМЕР_3 , із вставленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_2 , який було вилучено 22.10.2018 року, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, однією з підстав накладення арешту на зазначений мобільний телефон було те, що він має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використаний, як доказ вчиненого кримінального правопорушення, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За період проведення досудового розслідування, орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути мобільний телефон, встановити достовірно чи дійсно на ньому збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та відповідно за наявності вилучити такі сліди або інші відомості, ініціювати проведення експертизи.
Щодо вимоги про повернення ОСОБА_11 оригіналу паспорта, то суд вважає, що клопотання в цій частині не підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вказаний паспорт не визнаний речовим доказом та на нього не було накладено арешт у межах даного кримінального провадження.
Таким чином, оцінюючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, суд вважає, що подальше утримання мобільного телефону під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи та потребами досудового розслідування. Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст. 132 КПК України, а тому клопотання слід задоволити частково.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, суд, -
клопотання задоволити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.10.2018 року на мобільний телефон марки «SAMSUNG S6», імеі: НОМЕР_3 , із вставленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_2 , який було вилучено 22.10.2018 року, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1