Справа № 362/5545/21
Провадження № 1-кп/362/708/21
ВИРОК

Іменем України

23.11.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0001747 від 27.12.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєверодонецьк Луганської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, працює зварювальником в Устимівської філії «Цукоренергосервіс ПрАТ АК «Сатер», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє 11.12.2014 Сєвєродонецьким міським судом Луганської обалсті за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 Кк України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки6 (шість) місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Так раніше судимий за злочини проти власності ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин 01.11.2019 (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено). ОСОБА_4 , будучи працівником Устимівської філії «»Цукоренергосервіс» ПрАТ АК «САТЕР» (далі потерпілий), перебував у с. Устимівка Білоцерківського району Київської області по вул. Залізнична, 1а, у приміщенні складу, і там побачив виготовлені з латуні складені трубки. Тоді у нього повторно виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи цей умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 взяв частину належних потерпілому латунних трубок вагою 5 кілограмів, з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на суму 328, 35 грн.

Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці на території Устимівської філії «Цукоренергосервіс» ПрАТ АК «САТЕР» за вищезазначеною адресою, скористався що за його діями ніхто не спостерігає, взяв частину латунних трубок та виніс викрадене за межі робочого місця, ним розпорядився на власний розсуд, кошти витратив на власний розсуд, зокрема, вчиняючи такі протиправні дії:

03.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

05.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

07.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

09.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

11.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

13.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

15.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

17.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.;

19.11.2019, викравши латунних трубок вагою 5 кілограмів, завдавши потерпілому майнової шкоди на цю суму 328, 35 грн.

ОСОБА_4 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Він повністю погодилася з кваліфікацією і фактичними обставинами цього кримінального правопорушення. Пояснив, що до моменту вчинення цього злочину два роки працював у потерпілого. Через несвоєчасну виплату заробітної плати вирішив викрасти латунні трубки, які були на території роботодавця, вважав, що ці предмети непотрібні останньому. Десять разів вчиняв крадіжку, викрадене приносив додому (проживає у гуртожитку належному роботодавцю), а потім збував знайомому із сусіднього району, отримував близько 300 гривень за п`ять кілограм викраденого. Згодом виявили відсутність цих труб, він, ОСОБА_4 , зізнався у скоєному. У вчиненому щиро кається, пообіцяв не вчиняти злочинів у майбутньому, продовжує працювати там же, шкоду відшкодував.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, офіційно працює, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, шкоду відшкодував у повному обсязі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненому, особи винного, повного відшкодування нанесеної шкоди, відсутності претензій до нього у потерпілого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 471 (чотириста сімдесят одну) гривню 03 копійки.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили металеві трубки золотистого кольору розмірами 47,5, 37 та 25 см., кількістю 3 шт., що зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, повернути власнику Устимівській філії «Цукоренергосервіс ПрАТ АК «Сатер».
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1