Дата документу 09.12.2021
Справа № 334/9518/21
Провадження № 1-кс/334/2213/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001041 від 29 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

18 грудня 2002 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.307,

ч.2 ст.309, ч.3 ст.313, ст.ст.69, 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці. Звільнився умовно-достроково 27 жовтня 2006 року, на не відбутий строк покарання 1 місяць 10 днів;

24 листопада 2008 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185,

ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.121, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. Звільнився умовно-достроково 23 січня 2014 року, на не відбутий строк покарання 6 місяців 14 днів;

24 листопада 2014 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки

1 місяць;

15 січня 2015 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185,

ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнився умовно-достроково 27 грудня 2016 року, на не відбутий строк покарання 8 місяців 24 доби;

04 квітня 2018 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки

2 місяці;

14 вересня 2018 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, 71, 72, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки

4 місяці, вирок суду змінено на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2018 року та призначено остаточне покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

14 березня 2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі

ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2018 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2021 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001041 від 29 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

27 вересня 2021 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території даної ділянки № НОМЕР_1 , яка розташована в СТ «Граніт» в м. Запоріжжя, в якій мешкає потерпілий ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переліз через паркан та проник на територію вищезазначеної дачної ділянки, де шляхом злому навісного замка на вхідних дверях будинку, проник до його приміщення, звідки таємно викрав планшет марки «Lenovo Yoga Tablet 2 1050L», вартістю 2073 гривень 67 копійок, портативну акустику «ТG 182 Portable», вартістю 366 гривень 42 копійки, електричного лобзика фірми «Енергомаш ЛБ-4090Б» вартістю 1 184 гривні 40 копійок, що на праві власності належать потерпілому ОСОБА_8 , та рюкзак чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 624 гривні 49 копійок.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, 28 вересня 2021 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, заходячись біля буд. №16, розташованому по пр. Металургів в м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Аrdis Colorful 26, в рамі чорного кольору, вартістю 3 745 гривень 29 копійок, що належить потерпілій ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 29 вересня 2021 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає потерпіла ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переліз через паркан та проник на територію вищезазначеного домоволодіння, де шляхом віджиму металопластикового вікна проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «LG», P/NO: 3828VA0376L (МС019А, 090А/D ТХ, 486-340М), діаметром 32 дюйми, вартістю 2200 гривень, ноутбук фірми «НР» моделі «ЕNVY m6», вартістю 6500 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 8700 гривень.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, 06 жовтня 2021 року приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переліз через паркан та проник на територію вищезазначеного домоволодіння, де шляхом віджиму металопластикового вікна проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав фотоапарат фірми «Саnon pc 1816», вартістю 1000 гривень, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, 28 жовтня 2021 року приблизно о 11 годині 52 хвилині, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, через відчинену калитку зайшов на територію дитячого садку «Лазурний», який розташований по вул. Дніпровське шосе, буд. №50 в м. Запоріжжя, де шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Legnano» в рамі сірого кольору, вартістю 3400 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

Підозра ОСОБА_5 підтверджується в повному обсязі зібраними по кримінальному провадженню доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

29 жовтня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, 08 листопада 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та 23 листопада 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

23 листопада 2021 року вказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження №0001041 від 29 вересня 2021 року за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме - злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, віднесено до категорії у тому числі тяжких злочинів, за які передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Крім цього підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості за вчинення ним злочинів та покарання, може переховуватися від органів досудового слідства, що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Також, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, є особою раніше неодноразово судимою, наразі на розгляді у Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебувають п`ять скерованих обвинувальних актів відносно ОСОБА_5 , щодо вчинення корисливих злочинів, що вказує на те, що останній на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив низку корисливих злочинів.

Необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою також обумовлено п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме через існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу. Отже, останній може продовжити свою злочинну діяльність та у подальшому може вчинити аналогічні корисливі злочини.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав:

при обранні особистого зобов`язання, застави чи домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи особу підозрюваного (негативно характеризується, раніше вчиняв суспільно небезпечні діяння), є ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та знаходячись на волі буде продовжувати вчиняти аналогічні злочини;

до теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, що заслуговують на довіру та які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст.176 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, слідство вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути вищезазначених ризиків та забезпечення покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків.

Слідчий підтримав клопотання просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Просив обрати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Вважає, що підозрюваний може впливати на свідків у справі, намагатися ухилитися від слідства та суду, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є більш доцільним, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення клопотання, вказавши, що свою вину не визнає.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , просила обрати у відношенні її підзахисного більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14 березня 1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя вважає що є наявність існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Крім цього, слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання.

Вказане свідчить, що запобігання встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства.

З урахуванням положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає можливим не призначити розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 180, 182, 194, 196, 370, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001041 від 29 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у слідчому ізоляторі УДПтСУ м. Запоріжжя.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з 09 грудня 2021 року з 19 години 00 хвилин.

Термін дії ухвали закінчується 06 лютого 2022 року о 19 годині 00 хвилини.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1