печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокуратури міста Києва, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000096 від 17.06.2015 року.

Адвокат в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладені у скарзі обставини.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшли заперечення старшого слідчого третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , в яких останній просив відмовити у задоволенні скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника особи, дослідивши матеріали скарги, надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

У запереченнях старшого слідчого третього слідчого відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 вбачається, що 31.08.2017 року прокурором третього відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провал денні №0000096 від 17.06.2015 року за слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, надходить до висновку, що на час розгляду скарги органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000096 від 17.06.2015 року є слідче управління фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Таким чином, скарга не підлягає розгляду Печерським районним судом м. Києва.

Виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 169, 173, 236, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1