Провадження по справі№ 1-кп/522/2473/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0002629 від 14.09.2018 р. на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, республіки Молдова, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно працюючого на посаді водія - охоронця в ТОВ «Агентство безпеки «Зевс», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку 2011 року народження, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_7
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13.09.2018р. у вечірній час, ОСОБА_3 разом із напарником, знаходилися на розі АДРЕСА_2 , де біля будки швидкого харчування купували поїсти, де в цей час також знаходився ОСОБА_8 разом з дружиною ОСОБА_7 , які відпочивали. Зустрівшись біля вікна видачі продуктів харчування (барної стійки) за вказаною адресою приблизно о 19:40, у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, на підставі неприязних відносин, що виникли раптово, розпочався конфлікт, в ході якого вони почали виражатися брутальною лайкою та ображати один одного. В ході словесної перепалки, у ОСОБА_3 , який ображеним поведінкою ОСОБА_8 , виник злочинний намір, направлений на нанесення тілесних ушкоджень останньому шляхом заподіяння ударів кулаками у тіло потерпілого.
Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, направленого на нанесення тілесних пошкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , діючи необережно, не маючи умислу направленого на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та вчинення умисного вбивства, не передбачивши можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій - у вигляді смерті ОСОБА_8 , та не бажаючи їх настання, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, наблизився до нього впритул та ліктем правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та з положення стоячи впав назад, вдарившись потиличною частиною голови об асфальтобетонне покриття та втратив свідомість.
З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_8 у несвідомому стані був доставлений до КУ «Міська клінічна лікарня № 1», де йому була надана невідкладна медична допомога.
Згідно довідки з МКЛ № 1 від 13.09.2018 у ОСОБА_8 були виявлені наступні тілесні ушкодження: важка черепно-мозкова травма, субдуральні крововиливи, линінгіт середньої затилкової кістки, який знаходився в реанімаційному відділенні, у комі.
Від отриманих тілесних ушкоджень - травм, а саме, закритої черепно - мозкової травми у вигляді переломів кісток основи черепа, крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку, забою - розміжження головного мозку, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в КУ «Міська клінічна лікарня №1»
Смерть ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленою у нього закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливів під м`якими тканинами волосистрї частини голови, переломів склепіння та основи черепу.
Згідно з п. 2.1.1 «а» і п. 2.1.3 «б,в,г» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; Вказане ушкодження за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 з`явився набряк мозку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України визнав в повному обсязі, розкаюється у вчиненому злочині, просив суд суворо його на карати. Просив суд врахувати, що в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду завдану злочином. Потерпіла не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій, просив не позбавляти його волі.
Щодо обставин події, зазначеної в обвинувальному акті, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 13.09.2019р. він з напарником зупинились на вул. Черняховського в м. Одесі, біля кафе швидкої їжі. Заказавши шаурму, ОСОБА_3 чекав на замовлення, в той час потерпілий ОСОБА_8 сидів біля столу разом з жінкою. Потерпілий, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, скидав на підлогу сміття із столу. Обвинувачений ОСОБА_3 зробив зуваження потерпілому, на що останній почав виражатися на його адресу нецензурною лайкою. Обвинувачений не звертав увагу на образи та невідповідну поведінку потерпілого. Потерпілий купив собі ще пива та знов сів за стіл, знов почав виражатися нецензурною лайкою в бік обвинуваченого. Після чого, потерпілий підійшов впритул до обвинуваченого, на що останній агресивно штовхнув потерпілого, щоб він не міг нанести удар обвинуваченому. Потерпілий був більший за обвинуваченого, вагою біля 100 кг. Потерпілий упав на землю. Жінка потерпілого почала кричати. Обвинувачений ОСОБА_3 вийшов із кафе, для того щоб не провокувати конфлікт. Потім він повернувся та побачив потерпілого, який знаходився на підлозі, з ним було все гаразд. Викликані працівники швидкої допомоги, оглянувши потерпілого ОСОБА_8 , також вирішили не госпіталізувати потерпілого, а після огляду одразу поїхали. Тільки після цього, потерпілий ОСОБА_3 поїхав з місця конфлікту.
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 в лікарні цікавився здоров`ям потерпілого, оплачував ліки та операцію, він з хлопцями здавали кров для потерпілого, сплатив витрати на поховання, відшкодував матеральну та моральну шкоду потерпілому.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 повідомила, що 13.09.2018 року, прийшла близько 19.15 години прийшли до кафе «Експрес пецерія». Поївши піцу та випивши по 1 бокалу пива, її чоловік потерпілий ОСОБА_8 склав стакани та викинув їх на газон. В цей час троє працівників охоронної фірми заказували піцу. Один із охоронників зробив потерпілому ОСОБА_8 зауваження, після чого між ними почався конфлікт. Під час конфлікту обвинувачений ОСОБА_3 різко наніс правою рукою один удар рукою в голову ОСОБА_8 , від чого він упав та знепретомнів, став задихатися в конвульсіях. Вона почала поливати чоловіка водою, а обвинувачений, взявши заказ шаурму, пішов за будинок, де знаходився їх автомобіль. Хвилин через десять приїхала карета швидкої допомоги. Лікарі посадили ОСОБА_8 на стілець, а потерпіла ОСОБА_7 побігла подивитись номера автомобіля охоронців. Коли вона повернулась, їй чоловік повідомив, що нічого не пам`ятає, що його ніхто не бив, в нього лише подряпина на руці, він відмовився від госпіталізації незважаючи на те, що лікар повідомив про можливі небезпечні наслідки після зазначеної травми. Карета швидкої допомоги поїхала, а вона з чоловіком пішли додому через парк «Перемоги». В 20.30 год. потерпілий ОСОБА_8 дома встав та поскаржився на головний біль, в 20.50 год. лікарі повідомили, що у нього зупинка серця. Спільно з медичними працівниками іншої швидкої допомоги серце вдалося запустити, але потерпілий перебував в комі. Потім потерпілого відвезли до МКБ №1, де у ОСОБА_8 знов була зупинка серця. Після стабілізування стану з 22.00 до 03.00 лікарі лікарні робили операцію потерпілому. Прожив потерпілий ОСОБА_8 ще 6 днів. Помер від зупинки серця. Лікарі повідомили, що його неможливо було врятувати через отримання важкої травми.
Обвинувачений ОСОБА_3 за період лікування потерпілого ОСОБА_8 здавав кров, сплачував ліки. Фірма «Зевс», де працює обвинувачений, сплатила витрати на поховання та поминки в сумі 67 тисяч гривень.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що приблизно в середені вересня 2018р. він знаходився в кафе швидкого приготування, де був свідком конфлікту, який відбувся між потерпілим ОСОБА_8 , який вже перебував у закладі, та обвинуваченим ОСОБА_3 , який тільки замовив їжу та чекав на неї. Конфлікт розпочався з того, що потерпілий, який був в легкому стані алкогольного сп`яніння, викинув використаний стакан на підлогу, а обвинувачений в грубій формі зробив потерпілому зауваження. Після чого між ними почалася словесна перепалка, і коли потерпілий також прийшов до віконця видачі їжі за своїм заказом, конфлікт між потерпілим та обвинуваченим вже продовжився на підвищених тонах, після чого, обвинувачений рукою вдарив в область обличчя потерпілого, від чого останній втратив свідомість та впав головою та тулубом на бордюр. Свідок ОСОБА_10 та оточуючі стали надавати потерпілому першу медичну допомогу, а обвинувачений одразу, після нанесення потерпілому удару, вийшов з приміщення і забіг за кут закладу, тобто зник з місця інциденту.
Невдовзі потерпілий прийшов до тями, його посадили на стілець, а через декілька хвилин приїхала карета швидкої допомоги.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 повідомив, що був свідком конфлікту між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 . Чув словесний конфлікт, проте не чув, щоб потерпілий висловлювався нецензурною лайкою. Момент нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, не бачив Свідок ОСОБА_11 лише почув удар, після якого потерпілий без свідомості впав на землю. Свідок ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надавали першу допомогу потерпілому, викликали карету швидкої допомоги. Хвилин через десять потерпілий прийшов до тями. Обвинуваченого ОСОБА_3 після завдання потерпілому удару свідок ОСОБА_11 не бачив.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 пояснив суду, що навесні 2018 року був на роботі в павільйоні на АДРЕСА_3 . Біля 20.00 години в павільйоні за столом сидів потерпілий з жінкою та вживав пиво. Потерпілий був стані алкогольного сп`янніня. Раніше потерпілий вже приходив до павільйону, де вживав слабоалкогольні напої, часто вів себе не коректно, відвідувачі постійно робили йому зауваження. Свідок ОСОБА_14 ніколи не бачив потерпілого в тверезому стані. В той жень, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до свідка ОСОБА_14 та замовив їжу. У цей час потерпілий скинув сміття на підлогу, у зв`язку з чим обвинувачений зробив зауваження потерпілому, на що останній почав себе неадекватно поводити, виражався на адресу обвинуваченого нецензурною лайкою. Потім потерпілий знов купив пива та між ним та обвинуваченим почалася словесна перепалка. Що відбулося пізніше, свідок ОСОБА_14 не знає. Бачив лише потерпілого вже тоді, коли він лежав на підлозі. Свідок ОСОБА_14 викликав карету швидкої допомоги.
В ході досудового розслідування саме свідок ОСОБА_14 надавав відеозапис події працівникам поліції.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 повідомив, що 13.09.2018р. він з друзями знаходились в павальйоні з продажу їжі швидкого приготування. Біля них сидів потерпілий зі своєю дружиною, вони їли та пили. В якийсь час потерпілий викинув свій стакан та не попав до урни, після чого до нього підійшов охоронець фірми «Зевс» та попросив потерпілого викинути стаканчик до смітника. Потерпілий відмовився це робити, у звязку з чим між вказаними особами почалася словесна перепалка. Далі потерпілий підійшов до барної стійки, що відбулося далі свідок ОСОБА_15 не бачив, лише почув глухий звук і побачив, як потерпілий впав на підлогу. Він лежав на підлозі з закатаними очима, хрипів. Обвинуваченого ОСОБА_3 в павільйоні вже не було. В подальшому потерпілому надавали первинну допомогу. Викликані працівники карети швидкої допомоги оглянули потерпілого, проте останній відмовився від госпіталізації. Після чого потерпілий із своєю жінкою пішли в бік парку «Перемоги» в м. Одесі.
Також, суд дослідив письмові докази у кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, а саме:

-копія витягу з ЄРДР № 02629 від 14.09.2018р.
-протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2018р. за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка опізнала обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка нанесла удар її чоловікові;
-протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2018р. за участю свідка ОСОБА_10 , який опізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 ;
-копія повідомлення про підозру від 14.09.2018р. ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;
-копія медичної карти стаціонарного хворого №10924,- ОСОБА_8 ;
-постанова про долучення до кримінального провадження речових доказів від 14.09.2018р.,- оптичний диск CD RW 4-12 Х, 700 /80 min «VS» з відеозаписом від 13.09.2018р.;
-висновок експерта №1623-3116/18 від 05.11.2018р., відповідно до якого на підставі даних судово медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_8 у останнього були такі обстеження: а) закрита черепно мозкова травма: крововилив у м`які тканини тім`яно потилочної ділянки справа, переломи кісток основи черепа, крововилив під тверду мозкову оболонку в ділянці задньої черепної ямки справа і зліва та середньої черепної ямки справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки на випуклій поверхні тім`яних, скроневих і потиличних часток, нижній поверхні лобових, скроневих і потиличних часток, а також на випуклій і нижній поверхнях півкуль мозочка, забій розміжчення випуклої поверхні правої півкулі мозочка з контузійними крововиливами; б) закритий повний поперечний перелом тіла грудини у проекції 4 межребер`я з крововиливом у навколишні м`які тканини.
Всі ушкодження утворилися від дії тупого предмету, індивідуальні особливості контактуючої поверхні якого в ушкодженнях не відобразилися. Всі ушкодження у ОСОБА_8 з урахуванням даних судово гістологічного дослідження заподіяні прижиттєво, до госпіталізації ОСОБА_8 у МКЛ №1. Закрита черепно мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Закритий перелом тіла грудини з кровивиливом у навколишні м`які тканини, має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, і в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває.
Смерть ОСОБА_8 перебуває в причинному зв`язку з наявною у нього закритою черепно мозковою травмою у виді переломів кісток основи черепа, крововиливів під тверду та м`які оболонки головного мозку, забою - розміжчення головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 з`явився набряк головного мозку.
У наданих матеріалах кримінального провадження будь яких документальних даних, в тому числі супровідного листка швидкої медичної допомоги, що першою прибула на місце події, не виявлено. При судово медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлене наступне захворювання атеросклеротична хвороба серця, яка вплинути на настання смерті не могла, так як в даному випадку причиною смерті з`явилась черепно-мозгова травма;
-постанова про залучення потерпілої ОСОБА_7 ;
-копія постанови слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 06.12.2018р. про перекваліфікацію кримінального провадження №0002629 від 14.09.2018р. з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України;
-копія повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри від 05.12.2018р. стосовно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме: вбивство через необережність. Підставою для зміни підозри стало отримання висновку судово медичної експертизи №1623-3116/188 від 30.11.2018р.;
-відеозапис від 13.09.2018р. з камер, встановлених на будівлі «Експресс Піцца», за адресою вул. Черняховського, 13а в м. Одеса.
-позитивна характеристика на ОСОБА_3 з місця роботи ТОВ «Агенство Безпеки «Зевс»;
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_16 -10.11.2011 року народження;
-копія свідоцтва про шлюб;
-копія довідки до огляду окта огляду МСЕК на ОСОБА_17 ,-інваліда 1 групи по зору, безстрокова. ОСОБА_17 потребує постійного стороннього догляду.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні викладені вище докази вчинення злочину ОСОБА_18 за ч. 1 ст.119 КК України, суд, керуючись законом, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 і 27 Конституції права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально-процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 .
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та підтвердив факт нанесення 13.09.2018р. тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Зазначив, що у вчиненому кається, в ході досудового розслідування відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином.
Крім того, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 підтвердили обставини, зазначені в обвинувальному акті та зазначили, що саме обвинувачений ОСОБА_3 наніс удар рукою в область голови потерпілого ОСОБА_8 , від чого останній впав на підлогу та втратив свідомість.
Також допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_14 повідомили, що вони особисто не бачили момент нанесення обвинуваченим удару потерпілому, проте були свідками словесного конфлікту між ними та моменту падіння потерпілого ОСОБА_8 на підлогу без свідомості, після зазначеного конфлікту.
Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2018р. за участю потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , які опізнали обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка 13.09.2018р. нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 .
Крім того, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 підтверджуються копією відеозапису від 13.09.2018р. з камер, встановлених на будівлі «Експресс Піцца», за адресою вул. Черняховського, 13,а в м. Одеса, на якій відображений факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_3 удару у виді прямого удару лігтем в область голови потерпілого ОСОБА_8 .
Таким чином, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про той факт, що він хотів відштовхнути від себе потерпілого ОСОБА_8 . Суд приймає зазначену обставину, як часткове перекладання вини на потерпілого, обрану обвинуваченим з метою полегшення відповідальності за вчинення злочину.
Аналізуючи переглянуті в судовому засіданні відеозаписи, показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , надані в судовомузасіданні, які узгоджуються між собою, суд вважає їх правдивими, оскільки підстав для обмови ними обвинуваченого не встановлено, вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, показання в судовому засіданні давали послідовні, які повністю узгоджуються між собою та з письмовими доказами, тому підстав сумніватися в їх правдивості та об`єктивності у суду немає.
Оцінюючи всі зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст.119 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, вчинене через необережність.
Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Відповідно до постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №3 від 07.02.2003р. у справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, сприяв розкриттю злочину, те що обвинувачений в ході досудового розслідування відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду завдану злочином, потерпіла не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій, прохання потерпілої не призначати обвинуваченному показання у вигляді позбавлення волі.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують відповідальність ОСОБА_3 ,- відсутні.
Суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у своїй сукупності, а також те що ОСОБА_3 на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому злочині, тобто висловив щирий жаль з приводу вчиненого злочину та осуд своєї поведінки, відсутність у потерпілої моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого, наявність на утриманні неповнолітньої дитини 2011 року народження, дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства і необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.
Суд не приймає до уваги надану стороною захисту довідку ОДМ імені академіка ОСОБА_20 з висновком: затримка мовного розвитку у ОСОБА_21 2011 року народження, у зв`язку з тим, що зазначений висновок лікаря наданий дворічній дитині, тобто довідка датована 2013 роком. Відомостей щодо наявності зазначеного діагнозу у ОСОБА_22 станом на момент винесення вироку у суду відсутні.
Крім того, стороною захисту не надано відомостей щодо знаходження на утриманні обвинуваченого ОСОБА_3 матері його жінки ОСОБА_23 ,- ОСОБА_17 інваліда 1 групи по зору, яка потребує постійного стороннього доглядіу Так, у суду відсутні відомості щодо непрацездатності або недієздатності ОСОБА_23 та відсутності інших осіб, які мають обов`язки піклування та утримання ОСОБА_17 .
Судові витрати у справі,- відсутні.
Позовні вимоги,-відсутні.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.
Речові докази: оптичний диск CD RW 4-12 Х, 700 /80 min «VS» з відеозаписом від 13.09.2018р.,- зберігати при матеріалах кримінального провадження;
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
16.09.2021