Справа № 573/1966/21
Номер провадження 1-кп/573/205/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10 листопада 2021 року за №0000329, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Червоне Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У точно не встановлений день та час третьої декади жовтня 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , вирішив провідати свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає разом зі своїм дядьком ОСОБА_7 , у домогосподарстві останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

Підійшовши до вказаного домогосподарства, ОСОБА_4 самовільно зайшов на подвір`я через незачинену хвіртку. Після декількох спроб звернути на себе увагу шляхом стуку у вікно зрозумів, що ОСОБА_6 вдома немає, при цьому йому також було відомо, що останній перебуває в лікарні.

У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на проникнення до господарського приміщення, розташованого на території домогосподарства ОСОБА_7 , з метою крадіжки зерна пшениці. При цьому ОСОБА_4 був обізнаний у тому, що мішки з зерном пшениці знаходяться саме у даному приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , користуючись тим, що власника домогосподарства вдома не було та його дії є непомітними для сторонніх осіб, тобто діючи таємно, через незачинені на замок двері зайшов до зазначеного господарського приміщення, звідки почергово виніс за межі території домогосподарства ОСОБА_7 2 полімерні мішки з зерном пшениці сорту «Недра» врожаю 2021 року загальною вагою 64,4 кг вартістю 611 грн 80 коп.

У подальшому, з метою збуту викраденого майна, ОСОБА_4 завантажив один полімерний мішок з зерном пшениці на візок, а другий мішок з зерном пшениці попросив допомогти віднести свого знайомого ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 з допомогою ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри останнього, доставив викрадене майно до домогосподарства ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_3 та продав його за 150 гривень.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що в другій половині жовтня 2021 року в вечірній час прийшов провідати свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає разом з дядьком ОСОБА_7 , у домогосподарстві останнього по АДРЕСА_4 . Зайшовши в двір через незамкнену хвіртку, постукав у вікно будинку. Коли йому ніхто не відчинив, зрозумів, що господарів немає вдома. В цей момент, вирішив викрасти зерно пшениці. Достовірно знаючи, що воно знаходиться в господарській будівлі, розташованій на території домогосподарства ОСОБА_7 , зайшов у середину вказаного приміщення та один за одним виніс звідти за межі території господарства 2 полімерні мішки з зерном пшениці загальною вагою близько 60 кг. У подальшому завантажив один полімерний мішок з зерном пшениці на візок, який взяв у ОСОБА_9 , а другий - попросив допомогти віднести свого знайомого ОСОБА_8 , якому не повідомляв, де взяв зерно. Викрадені мішки з зерном пшениці відвіз у домогосподарство ОСОБА_9 , де продав за 150 гривень. Встановлену під час досудового розслідування вартість викраденого ним зерна пшениці не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину та після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», не є особою з інвалідністю, не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, яка не приймає участі в громадському житті села, зловживає спиртними напоями, а також думку потерпілого ОСОБА_7 , викладену в поданій до суду заяві, згідно з якою останній при призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов заявляти не буде, так як збитки відшкодовані (а. с. 27-30).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи зазначені вище пом`якшуючі покарання обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду, призначення такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 , відшкодована на стадії досудового розслідування у повному обсязі, у зв`язку з чим цивільний позов останнім не заявлявся.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: 2 полімерних мішки з пшеницею вагою 33,9 кг та 30,5 кг, які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити останньому, скасувавши арешт з цього майна, застосований ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 18 листопада 2021 року (а. с. 23-25).

Під час досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, вартість якої становить 514 грн 86 коп. (а. с. 26). На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт майна з 2 полімерних мішків з пшеницею вагою 33,9 кг та 30,5 кг, застосований ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 18 листопада 2021 року.

Речові докази: 2 полімерних мішки з пшеницею вагою 33,9 кг та 30,5 кг залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: