26.01.2022
Справа №642/308/22
Провадження № 1кп/642/262/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, -
встановив:
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження №0000361 від 14.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 16 серпня 2011 року Господарським судом Харківської області видано наказ по справі №523/4849/11 про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів на загальну суму 124373,31 грн. 21.09.2011 державним виконавцем Комінтернівського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним наказом по справі №922/6154/15. На даний час в провадженні Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП № 63165681 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів. Протягом понад 10 років по вказаному провадженню ОСОБА_4 умисно ухиляється від виконання рішення суду, внаслідок чого порушені майнові права стягувача та останній не отримав вищевказаних коштів. 14.06.2021 потерпілим ОСОБА_3 до слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області подано заяву про скоєння кримінального правопорушення боржником по виконавчому провадженню ОСОБА_4 (ст.382 КК України), на підставі якої відкрито кримінальне провадження №0000361. 25.09.2021 слідчим СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000361. Вважає, що вказана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою та передчасною, у зв`язку з тим, що досудове розслідування за заявою проведено поверхнево та неповно. Протягом досудового слідства по даному кримінальному провадженню слідчий не вчинив жодної дії, спрямованої на встановлення та підтвердження вини правопорушника, у зв`язку з чим остання до цього часу не притягнута до кримінальної відповідальності. Зазначена постанова фактично «укриває» злочини, через що підлягає скасуванню, а провадження направленню на нове досудове розслідування. Крім того, слідчий не долучив до даного кримінального провадження матеріали виконавчого провадження №63165681, не допитав виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), не допитав боржника ОСОБА_4 , не здійснив огляд місця здійснення ОСОБА_5 підприємницької діяльності тощо . Слідчий не вжив жодних заходів для отримання інформації про наявність грошових коштів та/або майна у боржника. Згідно даної постанови, підставою для закриття кримінального провадження стало те, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє право власності потерпілого на викрадене майно, підтвердження права власності на викрадене, будь-які данні що підтверджують завдану матеріальну шкоду потерпілому, та беручи до уваги , те що за значний проміжок часу свідків, очевидців злочину, місця збуту викраденого майна не надалось можливим встановлена відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення. Виходячи з викладеного кримінальне провадження закрите через відсутність складу злочину, передбаченого ст.185 КК України - крадіжка, яка не має жодного відношення до кримінального провадження №0000361 за ст.382 Кримінального кодексу України. Викладене свідчить про поверхневість, неповноту, не всебічність та необ`єктивність висновків слідчого у постанові про закриття кримінального провадження.
У судове засідання заявник не з`явився, в поданій заяві просив розглядати її за його відсутності, та задовольнити вимоги.
Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про слухання справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000361 від 14.06.2021, приходить до висновку, що вона є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
В провадженні слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження №0000361 від 14.06.2021, відомості про яке внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 з приводу невиконання рішення суду ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 30.06.2021 був допитаний в якості потерпілого.
Постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 25.09.2021 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення .
В обґрунтування постанови слідчий послалась на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє підтвердження права власності потерпілого на викрадене майно, будь-які дані, що підтверджують завдану матеріальну шкоду потерпілому, та беручи до уваги, те що встановити за значний проміжок часу свідків, очевидців злочину, місця збуту викраденого майна та місце знаходження викраденого майна не надалося можливим, що вказує на неможливість встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та не надає можливості проведення якісного, повного та всебічного досудового розслідування, у зв`язку з чим встановлена відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення. Оскільки, до елементів складу злочину належать: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона діяння. Відсутність хоча б одного елементу складу злочину, свідчить, про те, що подія не може розцінюватись як злочин, тому відсутність складу злочину є правовою підставою для кримінального провадження. Слідство позбавлено можливості кваліфікувати подію як злочин від до вимог Кримінального кодексу України, і тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК, ч.1 ст. 36 України як слідчий, так і прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий уповноважений, зокрема, повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; повідомляти особі про підозру.

Як зазначено у ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 284КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 2, 284КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ч. 1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 382 КК України, настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.
Проте, закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, слідчий не вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановив наявності суб`єктивної сторони діяння, а також не конкретизував об`єктивної сторони діяння, без здійснення слідчих дій та вочевидь зазначивши висновок щодо викрадення майна, що не має відношення до даного провадження.
Слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові слідчого також не наведено.
Таким чином, виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не є достатньо обґрунтованою, не всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню здобутим доказам, виконано не всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови.
За таких обставин скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального підлягає скасуванню.
Керуючись вимогами ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 25.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000361 від 14.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, скасувати.
Кримінальне провадження направити до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1