Ухвала
Іменем України

17 грудня 2021 року
м. Київ

справа № 646/1499/19
провадження № 51-4871 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петравки Золочівського району Харківської області та жителя м. Харкова,
засуджено: за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців; за частиною 2 статті 186 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
2. Суд визнав доведеним, що 01 лютого 2019 року близько 09:00 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «Класс» розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 178, таємно викрав належну ОСОБА_6 та залишену без нагляду дитячу коляску вартістю 720 грн, після чого з місця вчинення кримінального проступку зник, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім того, 11 березня 2020 року приблизно о 12:30 ОСОБА_5 , знаходячись на території двору будинку АДРЕСА_1 , вихопив з правої кишені кофти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошові кошти в сумі 390 грн, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_5 у частині призначення покарання, застосувавши до нього положення статті 69 КК.
4. Захисник зазначає, що судами попередніх інстанцій не було враховано ряд обставин, що пом`якшують його підзахисному призначене покарання.
Оцінка суду
5. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
6. Доводи касаційної скарги про суворість призначеного засудженому покарання є необґрунтованими. Ці доводи зводяться до того, що суди надали таку оцінку обставинам вчинення кримінальних правопорушень, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згодна сторона захисту.
7. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
8. Як убачається з наданих судових рішень, при призначенні засудженому покарання суд першої інстанції дотримався вимог закону щодо принципів призначення покарання. З мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, конкретні обставини провадження, дані про особу винного, сприяння розкриттю злочинів та щире каяття, що визнав обставинами, які відповідно до статті 66 КК, пом`якшують покарання, правильно вказавши на обставину, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 67 КК, обтяжує покарання.
9. Тобто суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання врахував обставини, на які посилається захисник у своїй касаційній скарзі, що аналогічні доводам апеляційної
скарги. Отже, колегія суддів вважає, що суд, призначаючи покарання, належно врахував всі дані про особу засудженого.
10. Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкцій частини 1 статті 185, частини 2 статті 186 КК та не знайшов підстав для застосування статті 69 КК і призначення засудженому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
11. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Із такими висновками судів погоджується і колегія суддів.
12. У даному провадженні, як видно з наданих копій судових рішень, не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
13. Що стосується застосування статті 69 КК, то Суд зазначає, що частина 1 цієї норми закону надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину». Таке формулювання призводить до висновку, що застосування статті 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
14. При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, Суд виходить з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей спеціальної частини Кодексу, що визначають певні пом`якшуючі обставини як ознаку складу злочину. Про зв`язок пом`якшуючих обставин, зазначених у статті 66 КК, з привілейованими складами злочинів свідчить, зокрема, частина 3 статті 66 КК, яка забороняє врахування пом`якшуючої обставини, яка вже визначена законом як ознака складу злочину, у вчиненні якого особу визнано винуватою.
15. Наприклад, закон визнає такі обставини як сильне душевне хвилювання, особливий стан породіллі та стан необхідної оборони такими, що істотно знижують тяжкість вбивства або тяжкого тілесного ушкодження, у формулюванні складів злочинів в статтях 116 118, 123, 124 КК. Це визначає підхід законодавця й у визначенні обставин, які можуть прийматися до уваги при вирішенні питання про можливість застосування статті 69 КК.
16. Хоча в статті 69 КК закон передбачає, що можуть існувати й інші обставини чи сукупність обставин, за яких призначення покарання в межах санкції статті кримінального закону може бути явно несправедливим, однак, виходячи з системного тлумачення кримінального закону, Суд доходить висновку, що обставини чи сукупність обставин, які відповідно до статті 69 КК надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають бути такого ж характеру і сили, які зумовили створення привілейованих складів злочинів.
17. Крім того, Суд зазначає, що ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Суд, посилаючись при призначенні покарання на статтю 69 КК, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.
З огляду на викладене касаційна скарга захисника та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 січня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3