Справа № 442/8726/21
Провадження № 1-кп/442/83/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000303 від 29.08.2021 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грушів Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 29 серпня 2021 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, перебуваючи на території пасовища, розташованого на АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку із ОСОБА_7 , у ході якої в нього виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяти ОСОБА_7 тілесні ушкодження, підійшов до нього та головою умисно наніс йому один удар у ділянку обличчя, а саме у ніс, внаслідок чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та частково визнав позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування шкоди. Пояснив, що викладені у фабулі обвинувачення обставини відповідають дійсності. Доповнив, що у зазначений день та час повернувся з колегою з міста Дрогобича. Коли вони стояли біля свого автомобіля, ОСОБА_7 , йдучи на пасовище, зробив їм зауваження щодо пустої пляшки з-під горілки, яка лежала поруч. Його колега підняв цю пляшку та кинув у бік. Після цього між ними зав`язався конфлікт. Потерпілий попрямував далі, а він, в свою чергу, пішов за потерпілим, намагаючись з`ясувати причину виниклої суперечки. Пройшовши метрів сорок, він дійсно наніс один удар потерпілому у ділянку обличчя, про що на даний час дуже шкодує. Після цього вони з колегою сіли у машину та поїхали додому. На наступний день він цікавився станом здоров`я ОСОБА_7 , проте, родичі потерпілого проганяли його та не бажали з ним говорити. Згодом він навідувався до потерпілого в лікарню та пропонував відшкодувати заподіяні збитки, заплативши 20 тисяч гривень, але сестра останнього категорично заперечувала щодо цього і відмовлялась вирішити дане питання мирним шляхом. Цивільний позов він визнає в частині стягнення майнової шкоди, тобто, погоджується сплатити витрати, понесені потерпілим на лікування. Однак, не визнає позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, зазначаючи при цьому, що він не має фінансової можливості нести такі значні витрати. Щиро кається у вчиненому, оскільки перебував тоді в емоційному стані, зобов`язується більше такого не вчиняти.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дії ОСОБА_3 , на його переконання, були однозначно умисними та невиправданими. Звертає увагу, що останній, не зважаючи на те, що потерпілий не бажав продовжувати з ним розмову, вперто продовжував за ним йти і лише приблизно за сто метрів від того місця, де вони стояли, наніс ОСОБА_8 удар. Більше того, потерпілий намагався втекти від них, однак, обвинувачений, будучи особою значно молодшою від потерпілого, наздогнав його з метою нанесення тілесних ушкоджень. Потерпілий, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , зазнав непоправних життєвих змін, оскільки був прооперований у лікарні міста Львова, знаходився на стаціонарному лікуванні, переніс фізичні болі. Вважає, що каяття обвинуваченого не є щирим, оскільки він не вчиняв жодних дій, спрямованих на примирення з потерпілим, зокрема, не сплатив будь-яких коштів добровільно на відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням. Тому, на його думку, ОСОБА_3 слід карати суворо та просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Зважаючи на вищенаведене, вислухавши представника потерпілого та допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров?я останнього.
При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, на думку суду, є визнання вини та каяття обвинуваченого у вчиненні злочину.
Беручи до уваги викладене та обставини справи, враховуючи особу винного, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, шкодує про вчинене та зобов`язався більше такого не вчиняти, суд дійшов переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є, на переконання суду, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Щодо цивільного позову, суд вважає, що такий слід задоволити частково з наступних підстав.
Частиною 5 ст. 128 КПК передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак, оскільки обвинувачений визнав позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди у повному обсязі, такі слід задоволити та стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 7019 грн.

Розмір моральної шкоди цивільним позивачем визначено в сумі 50000 грн, мотивуючи зокрема тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 з 30.08.2021 ОСОБА_7 перебував на амбулаторному лікуванні у КНП «Дрогобицька районна лікарня», після чого його було скеровано у стаціонарне отоларингологічне відділення КНП КЛШМД м. Львова. Там ОСОБА_7 проведено комп`ютерну томографію лицевого скилету, а 02.09.2021 - проведено оперативне втручання, при чому, під загальним наркозом з використанням апарату штучної вентиляції легень. Загалом ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП КЛШМД м. Львова з 01.09.2021 по 09.09.2021, після чого ОСОБА_7 продовжив амбулаторне лікування у КНП «Дрогобицька районна лікарня», звідки виписаний 28.09.2021.

Таким чином, окрім майнової шкоди, потерпілий вважає, що йому завдано також моральну шкоду, яка виразилась у фізичних стражданнях, перенесених внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, як в момент їх нанесення, так і в процесі лікування, та проведення реабілітації; моральних стражданнях через порушення нормального ритму життя, зокрема, неможливості повноцінно дихати, як раніше, втрата сну, які почалися після побиття; моральних стражданнях через втрату психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту та життєвих зв`язків; душевних стражданнях через постійні згадки про цей трагічний випадок, оскільки фактично потерпілому було нанесено фізичні травми внаслідок зауваження щодо некультурної, асоціальної поведінки обвинуваченого.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_7 моральних (душевних та психічних), а також фізичних страждань.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача, причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, в тому числі, нервове потрясіння. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а відтак, вважає, що задоволений судом розмір моральної шкоди в сумі 25000 грн відповідатиме ступеню страждань потерпілого ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 7019 (сім тисяч дев`ятнадцять) гривень та 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1