Провадження № 1-кп/761/1465/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2020 року за №0000728

за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 від 23 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

25 червня 2021 року строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено до 23 серпня 2021 року, включно.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходить з такого.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки підстави для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст.177 КПК України ризики, які не змінилися та не зменшилися, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просив врахувати, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав наведених захисником. Просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 331 КПК України на суд покладений обов`язок,незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого двомісячного строку тримання обвинуваченого під вартою повторно розглянути питання доцільності дії цього запобіжного заходу.

За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою має право скасувати, змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжити його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У силу ст.194 КПК України під час вирішення наведеного вище питання на стадії досудового розслідування має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст.177 КПК України ризиків,на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК України судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення,чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених в обвинувальному акті злочинних діях,оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків її неправомірної процесуальної поведінки та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Так, у рішенні «Вікс проти Сполученого королівства» ЄСПЛ зазначив,що особу може бути позбавлено права на свободу та особисту недоторканість лише при дотриманні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, за необхідності запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції).

З наведеного витікає, що вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що на даний час продовжує існувати ймовірність такого ризику як ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_7 у провину носять суспільно небезпечний характер. ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого у разі визнання його судом винуватим передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, останній не працює, не займається суспільно корисною працею

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даній стадії судового розгляду, не встановлено та сторонами не доведено.

Наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 07 жовтня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, на два місяці, тобто до 07 жовтня 2021 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3