Справа № 635/7708/21
Провадження № 1-кс/639/2123/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, стосовно якої розглядається скарга ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах громадянина РФ ОСОБА_5 на постанову Офісу Генерального прокурора від 28.10.2021 року про видачу (екстрадицію) особи,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 із скаргою на постанову Офісу Генерального прокурора від 28.10.2021 року про видачу (екстрадицію) особи.
В обґрунтування скарги захисник зазначив, що ДПС України в порядку ст. 208, 582 КПК України був затриманий громадянин РФ ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який оголошений в міжнародний розшук по каналах Інтерпол і розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «ж» ч. 2 ст. 105 та ч. 1 ст. 222 КК Російської Федерації. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.08.2021 року до ОСОБА_5 застосовано екстрадиційний арешт терміном на 12 (дванадцять) місяців, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. 27.09.2021 року до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до ОСОБА_5 прийшов співробітник Харківської обласної прокуратури, дані якого він не запам`ятав, з метою відібрання пояснень з приводу його розшуку іноземними органами. Дане опитування було проведено без участі захисника останнього та перекладача, не зважаючи на те, що він є громадянином іноземної держави та за народженням дагестанцем. За результатами цього опитування на вимогу прокурора під тиском, ОСОБА_5 був змушений підписати якісь документи, суті яких він взагалі не розумів. Зазначене на думку заявника свідчить про упереджене ставлення до ОСОБА_5 з боку органів прокуратури України та порушення його конституційних прав. Крім того, ОСОБА_5 13.10.2021 року через адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» звернувся із відповідною заявою до ГУ ДМС України в Харківській області з метою отримання статусу біженця в Україні. Наразі результати розгляду звернення ОСОБА_5 невідомі.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 скаргу підтримали з підстав викладених в ній та надали відповідні пояснення.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що скарга підлягає поверненню заявник відповідно до чю1 ст.591 КПК України, оскільки 10.11.2021 року відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова змінено запобіжний захід з тримання під вартою (екстрадиційного арешту) на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці для забезпечення його видачі на запит іноземної держави та звільнено останнього з-під варти негайно в залі суду. Також під час розгляду скарги захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчим суддею ОСОБА_8 , 10.11.2021 року адвокатом ОСОБА_4 було зазначено, що йому не відомо, що Офісом Генеральної прокуратури прийнято будь-яке рішення щодо видачі ОСОБА_5 до РФ.
Заслухавши доводи учасників процесу, вивчивши скаргу та матеріали додані до неї, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 573 КПК України, запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і не відбутий строк становить не менше чотирьох місяців. Запит компетентного органу іноземної держави про видачу особи може розглядатися лише у разі дотримання вимог, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 573 КПК України, центральний орган України має право відмовити в направленні запиту до іноземної держави, якщо існують передбачені цим Кодексом або міжнародним договором України обставини, які можуть перешкоджати видачі.
За змістом положень ст. 587 КПК України, прийняттю рішення про видачу (екстрадицію) особи іноземній державі передує екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, яка проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.
Положеннями ч. 1 ст.590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.
При цьому перелік підстав, з яких іноземній державі може бути відмовлено у видачі особи, передбачений ст. 589 КПК України.
Відповідно до частини першої вказаної статті, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Також, згідно з ч. 2 ст. 589 КПК України, особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Судовим розглядом встановлено, що до Харківської обласної прокуратури зі Слобідської окружної прокуратури міста Харкова надійшло повідомлення про затримання 27.06.2021 працівниками прикордонного загону ДПС України в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п. «ж» ч. 2 ст. 105 (Вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині, вчинене групою осіб), ч. 1 ст. 222 (Незаконне придбання вогнепальної зброї та боєприпасів) КК Російської Федерації.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 обрана 20.02.2020 Радянським судом м. Махачкали Російської Федерації у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_5 від правоохоронних органів 19.11.2018 його оголошено у розшук, а 10.04.2019 ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 до ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.08.2021 до ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком на 12 місяців до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_5 прокурора відповідно до ст. 587 КПК України доручено Харківській обласній прокуратурі.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.11.2021 року відносно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою (екстрадиційного арешту) на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці для забезпечення його видачі на запит іноземної держави та звільнено останнього з-під варти негайно в залі суду.
Проте, 13.10.2021 року ОСОБА_5 через адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» звернувся із відповідною заявою до ГУ ДМС України в Харківській області з метою отримання статусу біженця в Україні. Результати розгляду звернення ОСОБА_5 станом на 17.12.2021 року невідомі.
Отже, постанова про видачу (екстрадицію) особи є передчасною, оскільки на цей час остаточно не вирішено питання про задоволення або відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що суперечить вимогам ч.4 ст. 590 КПРК України, відповідно до якої, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
У зв*язку з чим, з урахуванням сукупності наведених ОСОБА_5 побоювань щодо переслідування та жорстокого поводженню на території РФ і нерозглянутих по суті заяв про надання останньому статусу біженця в Україні, слідчий суддя вбачає наявність об`єктивних підстав для задоволення вимог скарги захисника ОСОБА_4 .
Тобто, на час розгляду скарги виникла обставина, яка відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України виключає можливість прийняття рішення про екстрадицію ОСОБА_5 до остаточного вирішення по суті заяви останнього про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Також, оскільки згідно ч. 2 ст. 589 КПК України надання особі статусу біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту, або надання їй тимчасового захисту в Україні, виключає можливість видання державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України, - звернення особи за наданням такого статусу, з урахуванням положень гл. 44 КПК України, належить вважати формою реалізації права такої особи на захист у кримінальному процесі.
Відповідно до п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини від 23.01.2009 року у справі «Солдатенко проти України», зазначено, що «16 лютого УВКБ ООН та міжнародна спільнота рішуче засудили примусову депортацію 10 узбецьких шукачів притулку. УВКБ ООН звернулося до органів влади з проханням надати гарантії того, що жодного з шукачів притулку не буде примусово вислано до Узбекистану, доки не буде визнано, що вони не є біженцями, і доки не буде завершено процедуру розгляду заяви про надання притулку, включаючи процедуру оскарження».
В контексті ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Байсаков та інші проти України» зазначив, що екстрадиція особи Договірною державою може стати підґрунтям для порушення питання про застосування статті 3 і, отже, про відповідальність цієї держави за Конвенцією, якщо доведено наявність суттєвих підстав вважати, що в разі екстрадиції така особа наразиться в державі, якій її видають, на реальний ризик поводження, забороненого статтею 3 (див. рішення у справі Солдатенка (Soldatenko), п. 66). Керуючись своєю практикою, Суд має з`ясувати чи існує реальний ризик поганого поводження із заявниками в разі їх екстрадиції до Казахстану (п.п 46-52).
Слідчий суддя вбачає, що можливість реалізації ОСОБА_5 права на захист у цій частині вичерпана не була, зважаючи на те, що він, будучи іноземним громадянином, подав особисто заяву про визнання його біженцем, яка не була вирішена по суті до теперішнього часу.
Вказані обставини свідчать про передчасність постанови прокурора про видачу (екстрадицію) особи, оскільки на момент прийняття цих процесуальних рішень ані прокурор, ані суд не врахував наявність політичних мотивів з приводу переслідування правоохоронними органами РФ ОСОБА_5 .
Також, слідчий суддя звертає увагу, що стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема, щодо здачі на зберігання відповідному державному органу паспорту для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Зазначене свідчить про неможливість для ОСОБА_5 перетину кордону України з метою переховування від правоохоронних органів, оскільки особа ні в якому разі не може перетнути кордон без документів.
Щодо доводів прокурора про подання скарги за неналежної підсудністю.
Слідчий суддя зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.
Відповідно до наданої адвокатом ОСОБА_4 копією супровідного документу City Express вказану вищу скаргу в порядку ст.591 КПК України в інтересах ОСОБА_5 з додатками направлено адвокатом ОСОБА_4 до Жовтневого районного суду м. Харкова 09.11.2021 року, заказ № 387.00011852-1, тобто до звільнення останнього з-під варти.
За наведених вище обставин, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_11 підлягає задоволенню в повному обсязі.
При цьому, суд зазначає, що у разі відмови ОСОБА_5 у наданні статусу біженця прокурор не позбавлений процесуального права повторно винести нову постанову про видачу (екстрадицію) в Російську Федерацію, ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених п. «ж» ч.2 ст. 105 та ч.1 ст.222 КК Російської Федерації.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 23, 110, 588-590, 591 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 - задовольнити.
Скасувати постанову начальника Департамента міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 від 28.10.2021 року про видачу (екстрадицію) в Російську Федерацію ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого п. «ж» ч.2 ст. 105 та ч.1 ст.222 КК Російської Федерації.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 20 грудня 2021 року о 16:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1