Номер провадження: 11-кп/813/2034/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року у кримінальному провадженні №0004465, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, який народився в м. Дубосари, без освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився в м. Татарбунари, Одеської області, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України,
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, без постійного місця реєстрації, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України,
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 строком на 60 днів, тобто до 05.11.2021 року.

Цією ж ухвалою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 та запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_13 не обрано.

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю висунутого обвинувачення, тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливістю застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в обґрунтування своїх доводів вказує, що стороною обвинувачення не надано доказів щодо заявлених ризиків. Вважає, що суд першої інстанції не мав законних підстав продовжувати строк тримання під вартою.

Просить ухвалу суду змінити та обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 вказує, що суд першої інстанції з власної ініціативи виніс питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою після спливу двомісячного строку відповідно до останньої ухвали від 08.07.2021 року з посиланням на ст. 331 КПК України, яка не може бути застосована, так як закінчився строк тримання під вартою та прокурором не надано клопотання про обрання чи продовження запобіжного заходу. Вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, щодо наявності зазначених ризиків, а заявлені ризики відповідно до ст. 177 КПК України відсутні.

Просить ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та ухвалити нову, якою звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 з під-варти.

В апеляційні скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що дії суду першої інстанції є незаконними та суперечать КПК України. Вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_11 проживає разом з сім`єю, а саме батьками, сестрою дружиною та малолітньою дитиною, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Наголошує, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 сплив 04.09.2021 року, однак судове засідання на якому продовжено строк тримання під вартою відбулося 06.09.2021, тобто на 2 доби пізніше, але Приморським районним судом все одно порушується питання щодо продовження строків тримання під вартою.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисників обвинувачених, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що передусім національні судові органи повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення (справа «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії»).

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисників не оспорюються обставини вчинення ними злочинів та безпідставність висунутого їм обвинувачення, в зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про відсутність доказів щодо заявлених стороною обвинувачення ризиків, то апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 неодружений, не працює, є громадянином Молдови, без постійного місця реєстрації і проживання на території України, не має на утриманні неповнолітніх дітей та обвинувачується у вчинені тяжкого злочину за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків у місці проживання та будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому тяжкий злочин.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з висновком суду про існування ризику можливого впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, враховуючи вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення групою осіб із застосуванням насильства, зокрема із використанням перцевого балончику.

Водночас, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з заволодінням чужого майна, оскільки не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які на даний час з моменту раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

Таким чином, з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, існування заявлених прокурором ризиків, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 злочину, апеляційний суд вважає доводи захисника в частині можливості застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу необґрунтованими, оскільки на даний час тримання під вартою обвинуваченого є виправданим, у зв`язку з наявністю публічного інтересу, який переважає над повагою до особистої свободи.
Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 про не надання доказів стороною обвинувачення на підтвердження заявлених ризиків,то апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених прокурором ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 неодружений, не працює, без освіти, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий та обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків у місці проживання та будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому тяжкий та особливо тяжкий злочини.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з висновком суду про існування ризику можливого впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, враховуючи вчинення інкримінованих ОСОБА_10 кримінальних правопорушень групою осіб із застосуванням насильства.
Водночас, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_10 може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з заволодінням чужого майна, оскільки не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.

Таким чином з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, існування заявлених прокурором ризиків, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_10 злочинів, апеляційний суд вважає доводи захисника в частині можливості застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу необґрунтованими, оскільки на даний час тримання під вартою обвинуваченого є виправданим, у зв`язку з наявністю публічного інтересу, який переважає над повагою до особистої свободи.
Доводи апеляційної скарги про не розгляд у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки районний суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку обґрунтовано мав право та зобов`язаний був вирішити питання щодо строку дії запобіжного заходу без подання відповідного клопотання прокурора.
Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про необґрунтованість ризиків заявлених стороною обвинувачення, то апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 неодружений, не працює, є громадянином України, без освіти, без місця реєстрації, не має на утриманні неповнолітніх дітей та обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Зазначене свідчить про те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків у місці проживання та будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому тяжкий та особливо тяжкий злочини.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги дані, щодо проживання обвинуваченого разом з сім`єю, а саме батьками, сестрою, дружиною, неповнолітньою дитиною, оскільки будь яких підтверджуючих зазначені обставини документів апеляційному суду стороною захисту надано не було.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду про існування ризику можливого впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань, враховуючи вчинення інкримінованих ОСОБА_11 кримінальних правопорушень групою осіб.
Водночас, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_11 може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з заволодінням чужого майна, оскільки не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.

Таким чином з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, існування заявлених прокурором ризиків, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_11 злочинів, апеляційний суд вважає доводи захисника в частині можливості застосування відносно ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу необґрунтованими, оскільки на даний час тримання під вартою обвинуваченого є виправданим, у зв`язку з наявністю публічного інтересу, який переважає над повагою до особистої свободи.
Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту щодо перевищення строку дії попередньої ухвали, однак вони не є такими, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки на даному етапі вирішується питання щодо доцільності продовження ухвали суду від 06.09.2021 року, а не ухвали від 08.07.2021 року, яка стороною захисту не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду, щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідають вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтуються на матеріалах справи, а дані про обвинувачених та висунуте їм обвинувачення у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, дають підстави вважати, що на даний час існують зазначені районним судом ризики, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою. Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинувачених та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року у кримінальному провадженні №0004465, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4