Провадження №1-кп/523/766/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001338, внесене до ЄРДР 27.04.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Северинівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, із середньо-спеціальною освітою, одруженого та маючого 2-х неповнолітніх дітей 2006 й 2020 років народження, фізичну особу-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а також цивільний позов ОСОБА_7 до підсудного «Про відшкодування матеріальної і моральної шкоди»,

У С Т А Н О В И В:
26.04.2020 року приблизно о 21:30 годині, підсудний ОСОБА_6 , перебуваючи на сходовій клітці восьмого поверху житлового будинку АДРЕСА_3 , в ході раптового конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , 1958 року народження, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заподіяння шкоди здоров`ю вказаному потерпілому, наніс останньому один удар лівою рукою, зжатою в кулак, в область його правого вуха. Від отриманого удару потерпілий не втримав рівновагу та впав на бетонне покриття в положенні лежачи на спині.
Надалі, підсудний ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, діючи умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи протиправність свого діяння, руками та ногами наніс не менше одинадцяти ударів в область голови, шиї, правого плеча та правого передпліччя потерпілого ОСОБА_7 .
В результаті зазначених протиправних дій, потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
- перелому передньої та зовнішньої стінок верхньощелепної пазухи з переходом на нижню стінку правої очниці, синцю правої скроневої ділянки з переходом в праву щічну ділянку на праве вухо, синцю повік правого ока та крововиливу в сполучну оболонку правого ока, перелому лівої виличної дуги без значного зміщення кісткових уламків і синцю в лівій щічній ділянці, які як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя потерпілого, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше ніж 21 день), і за цим критерієм та за п.п.2.2.2, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;
- перелому кісток носа та забійної рани голови, які не були небезпечними для життя та, як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм згідно п.п.2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого;
- синцю правої скроневої ділянки з переходом в праву щільну ділянку та праве вухо, синцю повік обох очей, крововиливу в сполучну оболонку обох очей, синцю в лівій щічній ділянці, по одному синцю обох губ, саден обличчя, синцю шиї з переходом в ділянку тіла грудини, два синці правого плеча, синцю правого передпліччя, які не були небезпечними для життя та, як кожне окремо, так і в сукупності мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, - не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявами щодо розгляду провадження без його участі та про залишення цивільного позову без розгляду, внаслідок чого, суд з метою дотримання розумності строків судового розгляду та з урахуванням позиції сторін процесу, вирішив здійснити розгляд кримінального провадження за відсутності зазначеного потерпілого.
Підсудний ОСОБА_6 , повністю визнавши свою провину за висунутим обвинуваченням та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме про час, місце і мотиви заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що відповідають наведеним вище обставинам доведеного обвинувачення.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами процесу не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_6 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та іншими сторонами процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_6 своїми діями умисно завдав потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а відтак суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення дій вказаного підсудного за ч.1 ст.122 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.122 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, що карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним щодо особи похилого віку, кількість завданих ним ударів, що потягли наслідки у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень, та те, що скоєне ним кримінальне правопорушення характеризується підвищеним рівнем суспільної небезпечності і відноситься до категорії нетяжких злочинів проти життя і здоров`я особи, а також судом враховуються у певній мірі висновки досудової доповіді органу пробації та викладена у письмовій заяві з цього приводу позиція потерпілого ОСОБА_7 , його примирення з підсудним і відсутність до нього претензій будь-якого характеру, стан здоров`я підсудного і характеризуючі його особу дані на диспансерному обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради», КУ «Міський психіатричний диспансер» та в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» не перебуває, раніше не судимий, є фізичною особою-підприємцем, одружений та має 2-х неповнолітніх дітей 2006 і 2020 років народження, забезпечений місцем реєстрації в Одеській області й місцем проживання в м.Одесі, де за наданими стороною захисту відомостями характеризується позитивно, та добровільно відшкодував заявлені потерпілим позовні вимоги, сукупність чого обумовлює висновок про можливість виправлення останнього в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, а до обставин, що обтяжують покарання зазначеного підсудного, як зазначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується і суд, слід віднести вчинення інкримінованого злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини, характер, наслідки і суспільну небезпечність доведеного обвинувачення, характеризуючі дані про особу підсудного ОСОБА_6 , комплексність яких обумовлюють можливість його виправлення в умовах суспільства, суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про доцільність призначення зазначеному підсудному покарання у виді обмеження волі в межах строку, встановленого санкцією ч.1 ст.121 КК України, але зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 «Про відшкодування матеріальної і моральної шкоди», заявленого до підсудного ОСОБА_6 , суд виходить з вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України та зі змісту поданої до суду заяви вказаного потерпілого від 02.11.2021 року, в якій зазначено про добровільне задоволення позовних вимог останнього з боку вказаного підсудного та про залишення позову без розгляду.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, ст.257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_6 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 «Про відшкодування матеріальної і моральної шкоди», - залишити без розгляду, у зв`язку з поданням ним до початку судового розгляду заяви про залишення позову без розгляду.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_6 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1