Справа № 331/3985/21
Провадження № 1-кп/331/512/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
провівши у залі суду у м. Запоріжжя підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 20 червня 2021 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, що немає на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19 червня 2021 року приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, знаходячись по вул. Олександрівська в м. Запоріжжя, незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого полімерний згорток, в якому знаходився кристал білого кольору. Оглянувши вказаний кристал ОСОБА_4 одразу зрозумів, що це є наркотичний засіб.
Після цього ОСОБА_4 зрозумівши, що дана речовина є наркотичним засобом, обіг якої обмежено, розчинив його в рідині та помістив у медичний шприц, після чого частину вжив шляхом ін`єкції. Другу половину рідини у медичному шприці він поклав до своєї сумки та став незаконно зберігати при собі.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст.ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВСР від 15.02.1995 року (зі змінами), продовжив пересуватися пішим ходом по вул. Олександрівська в сторону пр. Соборний в м. Запоріжжя.

Далі, ОСОБА_4 продовжуючи свій умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, діючи умисно, зберігав її безпосередньо при собі до того часу, як 19.06.2021 року біля будинку №95 по вул. Олександрівська у м. Запоріжжя, приблизно о 16 годині 41 хвилин медичний шприц з прозорою рідиною було виявлено та вилучено працівниками поліції в ході огляду місця події.

Вилучена прозора безбарвна речовина в полімерному медичному шприці, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон, маса якого складає 0,1519 г. ( в перерахунку на основу), які ОСОБА_4 зберігав при собі без мети збуту.

У підготовчому судовому засіданні захисником заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження за вказаною статтею на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркотичної залежності.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та зазначив, що він розуміє, що відмовляється від дослідження судом усіх обставин у справі, просить закритипровадження, оскільки він дійсно бажає звільнитися від залежності від наркотичних засобів. Обвинуваченим було надано суду довідку про проходження лікування в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради після вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор вважає, що існують підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки він вдавався до стаціонарного лікування, документально підтверджено, що ОСОБА_4 страждає на залежність, що свідчить про те, що обвинувачений проходив лікування не з метою уникнення кримінальної відповідальності, а для звільнення від залежності.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання захисника та обвинуваченого, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України, особа яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно з положеннями ч. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Аналогічний висновок викладений у Постановах ВС від 11.09.2019 (ЄУН 227/2400/17), від 08.08.2019 (ЄУН758/11310/17), від 19.09.2019 (ЄУН 754/9440/18).
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Судом було витребувано довідку, яка детально вказувала б на діагноз виявлений при проходженні лікування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні. Так, згіднодовідки ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.07.2021 по 03.08.2021 в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР (опіоїди). Купований стан відміни метадону неускладнений. Синдром залежності у формі постійного вживання опіоїдів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а провадження відносно нього підлягає закриттю.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Клопотань щодо вирішення питань про стягнення витрат у кримінальному провадженні учасниками не заявлялося
Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 284,ст.314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000452 від 20.06.2021 року, - закрити.
Речові докази:

Шприц з прозорою рідиною, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, із залишками об`єкту масою 1,1323 г., разом із попереднім пакуванням поміщеним в спец пакеті №5374530, переданий до камери схову ВП № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1