Справа № 467/890/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області

ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 10.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01.07.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.07.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15.12.2011 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12.07.2012 року за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 5 років 02 місяців позбавлення волі. 23.08.2017 року звільнений за відбуванням строку покарання;

- вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29.09.2020 року за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулася до Арбузинського районного суду Миколаївської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 10.09.2021 року з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Слідчий вказує, що під час розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , будучи 29.09.2020 року засудженим Арбузинським районним судом Миколаївської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, та в силу ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти громадського порядку та моральності при наступних обставинах.

09.09.2021 року близько 19 години 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по АДРЕСА_3 , умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства у громадському місці, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, що виразилось у зневажливому ставленні до громадської моралі, виявляючи особливу зухвалість, безпричинно гучно виражався брутальною лайкою в адресу ОСОБА_7 , при цьому використовуючи металеву палицю почав навмисно бити по автомобілю марки «Fiat» моделі «Ducato», який належить останньому, що призвело до розбиття заднього бокового, водійського та лобового скла.
Продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучі показати свою зневагу до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю ОСОБА_5 безпричинно умисно наніс удар правою рукою (кулаком) в область лівого вуха ОСОБА_7 , після чого, продовжив наносити чисельні удари руками та ногами в область голови і тулубу, від яких останній втратив свідомість, спричинивши своїми активними діями потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини та синця обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як ті, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 , не реагуючи на зауваження працівників сектору реагування патрульної поліції Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прибули на місце вчинення злочину, висловлюючись на їх адресу грубою нецензурною лайкою, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, умисно, із хуліганських спонукань, спрямованих на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, на ґрунті демонстративної зневаги щодо моральності відносно громадян та працівників поліції, діючи з винятковим цинізмом, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, норми моралі та етики, усвідомлюючи, що його дії помітні для оточуючих, оголив свій статевий орган, який демонстрував присутнім, тим самим принижуючи їх честь та гідність.
З метою припинення хуліганських дій ОСОБА_5 , уникнення подальшого розвитку конфлікту та усвідомлюючи агресивність настрою останнього, працівниками СРПП Первомайського РВП ГУН в Миколаївській області затримано ОСОБА_5 в порядку ст. 185 КУпАП. Однак, на законні вимоги працівників поліції припинити протиправні дії ОСОБА_5 не реагував та почав чинити активний опір, а саме: перебуваючи на задньому пасажирському сидінні службового автомобіля ногами намагався силоміць виштовхати працівників поліції з салону.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розташованого за адресою: вул. Шевченко, 200 в смт. Арбузинка Первомайського району Миколаївської області в присутності фельдшера і водія швидкої допомоги КНП «Арбузинська центральна лікарня» а також працівників поліції, а саме: начальника СРПП ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , інспектора СРПП ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 та старшого інспектора-чергового чергової частини ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , умисно, із хуліганських спонукань, спрямованих на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, на ґрунті демонстративної зневаги щодо моральності відносно громадян та працівників поліції, діючи з винятковим цинізмом, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, норми моралі та етики, не реагуючи на зауваження поводитись пристойно, почав демонструвати свій оголений статевий орган, чим проявив безсоромність та грубу непристойність, виражаючи при цьому непристойні слова та нецензурну лайку, чим грубо порушив громадський порядок.
10.09.2019 відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000120 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненою особою, раніше судимою за хуліганство та пов`язаному з опором представникові влади, який виконував обов`язки з охорони громадського порядку.

15.09.2021 року ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000120, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, та вбачає що лише обрання найбільш суворого запобіжного заходу зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також запобігання наступним ризикам:

1) можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, на шлях виправлення не став та знову вчинив нетяжкий злочин у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється у цьому кримінальному провадженні. Зазначене дає підстави вважати, що в разі обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній матиме можливість переховуватись від органів слідства та суду, у тому числі може змінити своє постійне місце проживання, відбути у неконтрольовану (окуповану) державою територію України, виїхати за межі території України, внаслідок чого подальші дії держави щодо притягнення його до відповідальності будуть безуспішні;

2) незаконно впливати на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) шляхом їх залякування, вчинення щодо них насильницьких дій, з метою схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань чи їх зміні в сторону виправдання дій підозрюваного, що в подальшому перешкодить встановленню істини у провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, офіційних доходів не має, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Крім цього, ОСОБА_5 , будучи 29.09.2020 року засудженим Арбузинським районним судом Миколаївської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, до покарання, у вигляді 2 років обмеження волі, та в силу ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогійний злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що останній, перебуваючи на волі, може вчинити новий злочин.

Між тим, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , відсутність у нього на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, місця роботи є тими факторами, які надають змогу безперешкодно застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобігти заявленим ризикам шляхом обрання запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його поведінку.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він дійсно демонстрував свій оголений статевий орган в присутності громадян та працівників поліції, пошкодив автомобіль, висловлювався на адресу працівників поліції нецензурними словами, однак не наносив ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Просив застосувати відносно нього домашній арешт.
Захисник в судовому засіданні просив застосувати відносно ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно норм ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненою особою, раніше судимою за хуліганство та пов`язаному з опором представникові влади, який виконував обов`язки з охорони громадського порядку.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення свідчать: протокол огляду ділянки АДРЕСА_3 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколу огляду речі DVD диску з відеозаписом з портативного відеореєстратора (нагрудної бодікамери); висновок судово-медичного експертизи та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, офіційних доходів не має, не одружений, дітей та інших утриманців не має, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , проживає з батьками та співмешканкою, раніше судимий, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив аналогічний злочин під час умовного строку відбування покарання.

Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, за місцем мешкання має посередню репутацію.

На підставі викладеного вважаю, що наявні у провадженні докази підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст.177 КПК України у цьому провадженні, оскільки вони належним чином мотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами. Зокрема, ОСОБА_5 після вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 5 років, маючи можливість вільно пересуватися, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінального покарання. Існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки даний злочин вчинив в період умовного строку відбування покарання. Підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки триває розслідування даного кримінального провадження та встановлені не всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які можуть мати вирішальне значення для правильної правової кваліфікації дій підозрюваного.

При цьому слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Згідно із ч. 1 ст. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 17 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе тільки у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, особисте зобов`язання не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, заставу суддя не визначає, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинений з погрозою застосування насильства

Суд не приймає доводів сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки батьки не в змозі в повній мірі контролювати його поведінку та здійснювати за ним нагляд.

Відтак, враховуючи характеристики вказаної особи, її моральність, місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки, суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам, у цей період провадження. Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, починаючи з моменту його затримання, ізолювавши обвинуваченого від суспільства, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 10.09.2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15 листопада 2021 року, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 15 листопада 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 310 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17 вересня 2021 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1