Справа №721/827/21
Провадження 1-КС/721/39/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Путильський районний суд Чернівецької області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потеріплих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Путила Чернівецької області клопотання прокурора, подане в рамках кримінального провадження, внесене 14.03.2021 до Єдиного реєстру досудових за №0000054, про обрання запобіжного заходу обвинуваченому:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженцю с. Яблуниця, Путильського району, Чернівецької області, зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 , інспектору прикордонної служби 3 категорії-водія силової підтримки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадження Путильського районного суду Чернівецької області надійшли матеріали кримінального провадження за №0000054 від 14.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором подане клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000054 від 14.03.2021 року відносно ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, посилаючись на вказані у клопотанні мотиви.

На вказані ризики, за переконанням прокурора, вказують ті обставини, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового слідства та суду, а також те, що останній, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків шляхом чинення на них тиску чи спроби підкупу посадових осіб, є те, що вказані обставини негативно вплинуть на хід судового розслідування, а також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання. Вважає, що ризики, зазначені прокурором відсутні та не доведені, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, свідки в даному кримінальному провадженні вже допитані, а тому ризик впливу на них відсутній. А відтак вважає, що запобіжний захід вигляді тримання під вартою є надто суворим по відношенні до обвинуваченого і наполягав на обранні обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав захисника та просив обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та їх представник адвокат ОСОБА_8 , просили клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу для обвинуваченого задовольнити.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, потерпілих, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, щодо ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає о 03.00 год 14.09.2021 року. При цьому, клопотання прокурора свідчить, що підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Судом уже було наведено, що підставою застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особи обвинуваченого. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і в клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Однак, на думку суду, останній, діючи як суд встановлений законом для розгляду справи по суті, не має право на стадії підготовчого розгляду вирішувати такі питання - як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що суддя не може приймати участь в розгляді справи як такий, що вже надав відповідні висновки, щодо доказів в порядку ст. 94 КПК України, та обґрунтованості підозри, що межує з доведенням винуватості. Тим більше, ці висновки також ґрунтуються і на загальних засадах кримінального провадження, визначених положеннями статей 17, 22, 23, 26 КПК України.

Ураховуючи це, суд, надаючи оцінку наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ураховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Отже, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу з огляду потреб судового провадження.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Досліджуючи клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого в судовому засіданні, а також відомості про особу ОСОБА_4 суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, як і з підставами їх існування, вказаними прокурором у судовому засіданні.

Ці висновки суду свідчать, що наразі існують підстави для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризикам, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючі відомості щодо особи обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні. Отже, наразі відсутні підстави для того аби змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та обрання відповідно до вимог ст. 315 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

Також слід зазначити, що тяжкість покарання не є обґрунтуванням ризиків, а оцінюється як інші обставини, визначені ст. 178 КПК України. Тож, наразі, тяжкість покарання, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України не є виключною обставиною обраного запобіжного заходу. Даючи оцінку доводам сторони захисту, зокрема ненадання разом з клопотанням саме доказів в обґрунтування ризиків, суд ураховує, що поняття ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України немає. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр, щодо таких ризиків тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом було наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого, беручи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів та за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою, та визначені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від суду, а також можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на даний час у кримінальному провадженні свої покази в судовому засіданні не надали, на час розгляду кримінального провадження не відпали, і вони в повній мірі обґрунтовують тримання ОСОБА_4 під вартою.

Посилання захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, наявність постійного місця проживання, відсутність ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, суд не може розцінювати як підставу для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення та його тяжкості, дані обставини не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки вказані захисником обставини мали місце і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , і самі по собі вони не можуть мінімізувати встановлені наявні ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховування ним від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії підготовчого судового провадження вважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується злочину, що спричинив загибель людини, на думку суду, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 не слід визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 21, 31, 35, 75, 80-82, 177, 178, 194, 196, 197, 314, 315, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою діє до 10.11.2021 та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_4 не обирати.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а також для виконання конвойній службі слідчого ізолятора.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Путильський районний суд Чернівецької області протягом семи днів з дня її оголошення, або в той же строк та в тому ж порядку, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя : ОСОБА_1