Провадження № 1-в/638/813/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 27.02.2019 року по 16.04.2020 року у строк відбування покарання із розрахунку день за два або замінити покарання у відповідності до ст.82 КК України, в обґрунтування чого посилається на нелюдські умови тримання під вартою

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання за безпідставністю.

В судовому засіданні представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) стосовно задоволення заяви поклався на розсуд суду.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали особової справи засудженого, оцінивши докази кожний окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, що діяла до 26.11.2015) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VІІІ, який набрав чинності 24.12.2015 року до частини 5 ст.72 КК України було внесено зміни.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017р.) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17), положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону№838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону№2046-VIII).
Встановлено, що вироком Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання термін тримання під вартою з 27.02.2019 року. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 27.02.2019 року. Вирок набрав законної сили 05.03.2020 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений з 17.04.2020 року перебуває в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у строк покарання вирішувався судом при ухваленні вироку, а також відсутність підстав для зарахування вказаного строку у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VІІІ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого в цій частині.

Щодо клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
При цьому частиною 1 статті 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінено судом більш м`яким покаранням.
Разом із цим, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.
Зі змісту вироку Московського районного суду м.Харкова від 03.02.2020 року ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений, останній раз 07.06.2016 року Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, 27.09.2017 року звільнений з місць позбавлення волі на умовно-достроковий термін 1 рік 1 місяць 3 дні.
Крім того, в силу положень частини 3 статті 82 КК України головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
При цьому, відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.02.2019 року. Під час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарні стягнення не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. З 17.04.2020 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання характеризується посередньо, дотримується вимог режиму відбування покарання лише під наглядом, потребує постійного контролю та корекції поведінки, не бачить доцільності у дотриманні режимних вимог, але намагається пристосуватись до умов відбування покарання та виконує режимні вимоги в мінімальній необхідній кількості для того, щоб не мати дисциплінарних стягнень, дисциплінарних стягнень не має, з метою стимулювання правослухняної поведінки два рази заохочений адміністрацією установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, корисливий. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, але виконує їх вимоги лише під контролем. Не завжди дотримується норм санітарії та особистої гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті лише при постійному контролі, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, але належної ініціативи у цьому не проявляє, додержується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на відділенні соціально-психологічної служби. До праці ставиться посередньо, лише періодично виконував у повній мірі свої трудові обовязки, здебільшого не прагнув до сумлінного виконання поставлених трудових завдань та до покращення кількісних та якісних показників виконуємих робіт. За весь період відбування покарання характеризується посередньо.
Такі відомості відносно засудженого ОСОБА_4 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали проголошено 02.12.2021 року о 16:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1