Провадження № 1-кп/161/1349/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 грудня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 16 листопада 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тамбов, Російської Федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого,не працюючого, раніше судимого:

15.03.2021 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , зазначений кримінальний проступок вчинив за таких обставин.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2021 ОСОБА_4 призначено покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

З 05.05.2021 засуджений поставлений на облік Луцького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області. В подальшому, після встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , відносно якого Луцьким РВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області проводились першочергові та Луцьким РУП ГУНП у Волинській області подальші розшукові заходи, 01.11.2021 засудженого направлено до Заборольського старостинського округу, що знаходиться за адресою: Луцький район, с. Забороль, вул. Володимирська, 34А, та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 02.11.2021. Однак, ОСОБА_4 , будучи попередженим про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відмовився ознайомлюватись з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також отримувати направлення для відпрацювання громадських робіт, що письмово підтвердив у підписці та направленні.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт в період з 02.11.2021 по 20.12.2021 без поважних причин не з`явився до Заборольського старостинського округу, що знаходиться за адресою: Луцький район, с. Забороль, вул. Володимирська, 34А.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та показав, що дійсно він за вказаних обставин, місця та часу вчинив даний проступок. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив кримінальний проступок, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту із застосуванням ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, призначає йому остаточне покарання у виді арешту.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень так і іншими особами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, повністю не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2021 року з розрахунку один день арешту - вісім годин громадських робіт та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців 25 (двадцяти п`ять) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: