Справа № 461/8432/21
Провадження № 1-кс/461/5777/21
УХВАЛА

22.10.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язати Львівську обласну прокуратуру внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 22 вересня 2021 року та визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 22 вересня 2021 року ним на адресу Генерального прокурора було скеровано заяву про кримінальне правопорушення відносно суддів Львівського окружного адміністративного суду. 01 жовтня 2021 року його листом повідомлено про скерування заяви на розгляд Львівської обласної прокуратури згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства та про результати повідомити заявника. При цьому, Львівською обласною прокуратурою не було внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення відносно заявника до ЄРДР. Вважає, що бездіяльність Львівської обласної прокуратури є незаконною і суперечить положенням ст.214 КПК України, а тому просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судове засідання не з`явився, згідно скарги просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Уповноважена особа Львівської обласної прокуратури в судове засідання не з`явилася. Прокурором було подано заяву, в якій він зазначив, що зі скаргою ОСОБА_3 він не згідний, та така не підлягає до задоволення враховуючи наступне. Заява ОСОБА_3 від 22.09.2021 щодо можливих протиправних дій суддів Восьмого апеляційного суду, після її надходження з Офісу Генерального прокурора, 08.10.2021 за № 31/1-1221вих-21 скерована Львівською обласною прокуратурою за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, для розгляду в порядку ст. 214 КПК України, про що письмово було повідомлено заявника.

Таким чином, фактичний розгляд заяви по суті та остаточне рішення в порядку ст. 214 КПК України за результатами розгляду по суті вказаної заяви ОСОБА_3 від 22.09.2021 приймалось Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові, а не Львівською обласною прокуратурою.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 22 вересня 2021 року ОСОБА_3 на адресу Генеральної прокуратури України скерував заяву про кримінальне правопорушення, яка стосується суддів Львівського окружного адміністративного суду.

01 жовтня 2021 року ОСОБА_3 листом від 31.08.2021 року повідомлено про скерування заяви на розгляд Львівської обласної прокуратури згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства та про результати повідомити заявника.

08.10.2021 заява ОСОБА_3 була скерована Львівською обласною прокуратурою за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, для розгляду в порядку ст. 214 КПК України, про що письмово було повідомлено заявника.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм свідчить про те, для такої заяви встановлені певні мінімальні та чіткі критерії і вимоги без яких реєстрація такої заяви є неможливою, зокрема наведення у такій заяві обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Скаржником не наведено обставин та не представлено належних та допустимих доказів з приводу того, що при подачі ним заяви про вчинення кримінального правопорушення були дотримані вищенаведені положення.

Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема, долученої до неї заяви про вчинення кримінального правопорушення, така стосується незаконної, на думку заявника, ухвали суддів Львівського окружного адміністративного суду.

Зокрема, ОСОБА_3 вважає, що судді вчинили злочин, оскільки в постанові від 19 грудня 2018 року, на думку скаржника, не оцінили всіх доказів. Відтак, доводи скарги стосуються ухвалення судом завідомо неправосудного рішення.

Відповідно до статті 126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється у Конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів та дотримуватися її. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року № 7-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 375 Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови. Зокрема, Конституційний Суд України вважає, що стаття 375 Кодексу суперечить принципові верховенства права, а саме такому його елементові, як юридична визначеність, та не узгоджується з принципами незалежності суддів, обов`язковості судового рішення, а отже, суперечить частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 126, частині першій, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).

Таким чином, з врахуванням наведеного, вважаю подану заяву такою, що не відповідає вимогам п.4 ст.5 ст.214 КПК України та нормам Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, питання визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування відноситься виключно до компетенції слідчого у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1