Справа № 591/650/22
Провадження № 1-кс/591/406/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників власників майна адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором, яке в подальшому доповнив, мотивуючи тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000072 від 29.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом того, що впродовж 2021 року старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Сумській області ОСОБА_7 , із залученням посередника ОСОБА_8 , вимагає неправомірну вигоду від водіїв за нестворення штучних перешкод у здійсненні вантажних перевезень. В ході контролю за вчиненням злочину ОСОБА_7 20.11.2021 через посередника ОСОБА_8 , а 28.01.2022 безпосередньо ОСОБА_7 . ОСОБА_9 передано неправомірну вигоду двома частина по 15 тисяч гривень, а всього на суму 30 тис. грн. 31.01.2022 за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності матері ОСОБА_8 ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду, проведено санкціонований обшук та вилучено з приміщення спальної кімнати грошові кошти в національній валюті в сумі 1644600 грн та 66100 доларів США.

Мотивував клопотання тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 систематично, за участю службових осіб вимагає та одержує неправомірну вигоду від суб`єктів підприємницької діяльності за нестворення штучних перешкод у веденні підприємницької діяльності. За адресою, де був проведений обшук, фактично проживають ОСОБА_8 зі своєю співмешканкою та двома малолітніми дітьми, ОСОБА_8 має у користуванні транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 1650000 грн, придбаний 10.06.2021 та зареєстрований на його мати ОСОБА_10 .

Також вказано, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, джерел доходу не має, останній пояснював, що грошові кошти належать його матері, отримані за час ведення підприємницької діяльності.

04.02.2022 ОСОБА_8 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, шляхом надіслання за адресою місця проживання.

Слідчий зазначив, що оскільки підозрюваний фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , то на вилучені грошові кошти розповсюджується презумпція права власності фактичного володільця житла.

Враховуючи наявність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, а також зважаючи на можливість призначення покарання судом з конфіскацією майна та застосування спеціальної конфіскації, просив накласти арешт на вилучені грошові кошти з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з доповненням з мотивів, зазначених у них. Додатково пояснили, що домоволодіння, в якому проводився обшук, на етапі незавершеного будівництва, зокрема, жилими кімнатами на першому поверсі є спальня, в яку займає ОСОБА_8 з дружиною та дітьми, загальна кімната та кухня. На другому поверсі жилих кімнат немає, там здійснюються ремонтні роботи, що дає підстави вважати, що ОСОБА_10 фактично там не мешкає.

Захисники заперечили проти задоволення клопотання, вказуючи на невідповідність клопотання слідчого вимогам КПК, додані до нього копії не засвідчені належним чином, відсутні підстав вважати вилучене майно тимчасово вилученим з огляду на відсутність дозволу в ухвалі слідчого судді на виявлення і вилучення грошових коштів, вилучені кошти належать особисто ОСОБА_10 , що підтверджується податковими деклараціями СПД та розпискою, арешт майна призведе до зупинення або обмеження підприємницької діяльності ОСОБА_10 . Повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено не у спосіб, передбачений КПК, а сама підозра не є обґрунтованою. Також вказували на те, що подання слідчим будь-яких доповнень до клопотання про арешт майна чинний КПК не передбачає.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, доходить такиз висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ТУ ДБР м.Полтава (з дислокацією в м. Сумах) розслідуються обставини вимагання та одержання грошових коштів від перевізників Сумської області, зокрема, до ЄРДР за №0000072 внесено відомості про те, що старший державний інспектор відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Сумській області ОСОБА_7 , із залученням посередника ОСОБА_8 та іншими працівникам вказаного правоохоронного органу, вимагає у водіїв неправомірну вигоду за нестворення штучних перешкод у здійсненні вантажних перевезень.

31.01.2022 за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, зазначені у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 168 та ч.7 ст.236 КПК України під час обшуку здійснюється тимчасове вилучення майна. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

З огляду на викладене, безпідставними є доводи сторони захисту щодо неправомірності вилучення грошових коштів слідчим під час обшуку.

Згідно протоколу допиту свідка, 28.01.2022 ОСОБА_7 передано частину неправомірної вигоди, а саме грошові кошти, заздалегідь помічені та оглянуті, в розмірі 15 тис грн, які в подальшому вилучені під час огляду місцевості та визнані речовими доказами (а.п. 25-29, 33-37, 39-42).

Водночас, згідно протоколу про результати НСРД від 21.12.2021, ОСОБА_9 були вручені заздалегідь оглянуті грошові кошти в сумі 15 тис грн, які останній передав ОСОБА_8 , після чого повідомив про це ОСОБА_7 (а.п.115-120).

Встановлюючи необхідність накладення арешту на вилучені грошові кошти з метою збереження їх як речового доказу, слід зазначити, що це майно відповідає критеріям речового доказу, однак частково.

Так, вбачається, що під час обшуку домоволодіння ОСОБА_8 вилучені грошові кошти у доларах США номіналом по 100 доларів, та гривні купюрами номіналом по 100, 200, 500, 1000 грн (а.п. 73-76).

Вказані грошові кошти поміщено до сейфу, який закрито на ключ ОСОБА_8 та опечатано, при цьому ключ від сейфу залишений ОСОБА_8 , якого в подальшому запрошено для огляду номерів та серій вилучених грошових купюр, однак останній не прибуває для проведення слідчих дій.

Враховуючи, що ОСОБА_8 (згідно протоколу НСРД) передані грошові кошти в сумі 15 тис грн купюрами номіналом по 100 та 200 грн (заздалегідь оглянуті та описані), то відповідно саме на таких грошових коштах, вилучених в домоволодінні ОСОБА_8 , можуть міститися відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі це можуть бути гроші, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, слідчим доведена необхідність накладення арешту на грошові кошти, вилучені під час обшуку, номіналом по 100 та 200 купюр, з метою збереження їх як речових доказів та подальшого проведення огляду їх номерів та серій.

Водночас, окрім цього, слідчим у доповненні до клопотання, яке суд вважає доцільним прийняти та розглядати, враховуючи змагальність та диспозитивність кримінального провадження та те, що на час розгляду клопотання про арешт майна, яке подане 01.02.2022, змінилися обставини досудового розслідування, зокрема в матеріалах справи наявне повідомлення підозру ОСОБА_8 від 04.02.2022, ставиться питання про накладення арешту на вилучені грошові кошти також і з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації.

Пункти 2, 3 ч.2 та ч.ч. 4, 5ст. 170 КПК України передбачають підстави для накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (а.п. 53-57).

04.02.2022 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України (а.п. 165-171).

Санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Чинний КПК передбачає декілька способів вручення повідомлення про підозру, який слідчий, з огляду на положення ст. 40 КПК України, обирає на власний розсуд з урахуванням всіх обставин кримінального провадження.

До того ж, при розгляді клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна, необхідним є встановлення саме обґрунтованості підозри, а не порядку її вручення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених, в тому числі, п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; можливість спеціальної конфіскації мана, якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, із сукупності зібраних досудовим розслідування доказів, а саме протоколи за результатам НСРД, допитів свідка, огляду місцевості, затримання ОСОБА_7 , огляду копіювання, помітки та вручення грошових коштів та інших процесуальних та слідчий дій, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

На даній стадії досудового розслідування та з огляду на дослідженні матеріали кримінального провадження, вважаю, що стороною захисту не спростовано, а слідчим доведено, що вилучені безпосередньо під час обшуку домоволодіння та спальної кімнати ОСОБА_8 грошові кошти належать останньому.

Приходжу до таких висновків також і з того, що надані стороною захисту докази здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_10 як на підставу стверджувати, що вилучені кошти є її особистими накопиченнями, викликають у слідчого судді обґрунтовані сумніви з огляду на таке.

Слідчим надані відомості фактичного нездійснення підприємницької діяльності ОСОБА_10 (а.п. 159-164) за адресою, яка зазначається нею як місце провадження господарської діяльності (а.п.181). Згідно довідки ТСЦ МВС №5946 від 01.02.2022 10.06.2021 за ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано транспортний засіб вартістю 1650000 грн (а.п.152-153), фактичним користувачем є ОСОБА_8 , що вбачається із сукупності досліджених доказів. Згідно податкових декларації, дохід ОСОБА_10 від підприємницької діяльності за 2020 рік склав 1200000 грн, за 2021 рік 1300000 грн. Вилучено під час обшуку грошових коштів з домоволодіння за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 1644600 грн та 66100 доларів США, що в перерахунку згідно офіційного курсу НБУ на 31.01.2022 становить 1902358 грн, а всього 3546958 грн.

Адвокати також не надали відповіді на питання про наявність чи відсутність доходів у самого ОСОБА_8 .

Стосовно тих аргументів сторони захисту, що грошові кошти в сумі 4 тис доларів США були подаровані дитині ОСОБА_8 , то це є неналежне підтвердження володіння цими грошовими коштами іншою особою в силу вимог ч.5 ст. 719 ЦК України.

Розписка, долучена в судовому засіданні, не підтверджує того, що ОСОБА_10 зберігала ці кошти за місцем проведення обшуку, про її існування не вказувалось ані суду в попередньому судовому засіданні, ані органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 171 КПК України слідчий до клопотання має додати оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Тому, необґрунтованими є доводи сторони захисту щодо неналежності доданих до клопотання матеріалів.

Слідчий суддя, оцінивши матеріали, додані до клопотання в їх сукупності, вважає, що вилучене під час обшуку майно, відповідає частково критеріям речових доказів, оскільки в даному кримінальному провадженні встановлюються обставини прохання та отримання неправомірної вигоди, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, а також існує достатньо підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, тому на зазначене в клопотанні слідчого майно слід накласти арешт. Незастосування цього заходу може призвести до його відчуження, знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження, суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні та не будуть досягнуті завдання кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя не вдається до оцінки доказів, що є прерогативою суду під час судового розгляду справи.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, є розумним та співмірним обмеженням права власності по відношенню до завдання кримінального провадження, а також не встановлено того, що арешт майна призведе до настання негативних наслідків для підозрюваного чи третіх осіб.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження як речових доказів, конфіскації як виду покарання, спеціальної конфіскації, оскільки встановлюються обставини того, що вилучені грошові кошти є предметом неправомірної вигоди, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню на даному етапі кримінального провадження задля досягнення завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично мешкає ОСОБА_8 , належить на праві власності ОСОБА_10 , а саме грошові кошти в національній валюті в сумі 1644600 грн та в іноземній валюті в сумі 66100 доларів США.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1