Справа № 138/3056/21
Провадження №:1-кс/138/566/21
УХВАЛА
Іменем України

21 жовтня 2021 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ТОВ «Зернофарт» ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000410 від 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20.10.2021 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому дізнавач просить в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000410 від 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, накласти арешт на насіння соняшнику загальною масою 19960 кг, яке вилучене при огляді місця події та на даний час перебуває на зберіганні у ФГ «Стріла».

В судовому засіданні слідчим суддею повідомлено про невідповідність клопотання вимогам ст. 171 КПК України, що є наслідком його повернення прокурору для усунення недоліків. Прокурор вказала про необхідність встановлення строку для усунення недоліків клопотання у 72 години.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З вказаного вище слідує, що при зверненні до слідчого судді з вказаним клопотанням, суб`єкт звернення повинен в клопотанні зазначити відомості, що перелічені в ч. 2 ст. 171 КПК України.

Тобто клопотання, зокрема, повинно бути викладено, так, щоб слідчий суддя мав можливість з його змісту та доданих до нього документів, встановити власників або фактичних користувачів майна (їх адреси та інші відомі слідчому засоби зв`язку), на яке слідчий просить накласти арешт та належним чином повідомити вказаних осіб про дату, час і місце судового засідання або надіслати їм копію ухвали, прийняту за наслідками розгляду клопотання про арешт майна, а також мету і підстави необхідності накладення арешту, при цьому додані до клопотання докази мають підтверджувати такі обставини.

Разом з тим, клопотання про арешт майна не відповідає вказаним вимогам КПК України.
Так, як вбачається зі змісту клопотання, дізнавач просить накласти арешт на насіння соняшнику загальною масою 19960 кг, яке вилучене під час огляду місця події та на даний час перебуває на зберіганні в ФГ «Стріла», що збиралось представниками ТОВ «Зернофарт» на земельних ділянках, які перебувають у суборенді вказаного підприємства.

При цьому особами, які підлягають виклику в судове засідання, дізнавач зазначає ОСОБА_9 , яка є представником ФГ «ІНТЕР АГРО», ОСОБА_10 , який є представником ФГ «Бондарук» та ОСОБА_4 , який є представником ТОВ «Зернофарт». Однак, клопотання не мотивовано та до нього не додані докази, які б підтверджували права ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на майно, про арешт якого просить дізнавач. До клопотання додано лише докази того, що між представниками ФГ «ІНТЕР АГРО» та ФГ «Бондарук» укладено договір про надання послуг від 21.03.2021, ціна якого становить 2690000 грн., зі строком дії до 31.12.2021, згідно умов якого ФГ «Бондарук» зобов`язалось надати послуги з виконання польових робіт, пов`язаних з посівом сільськогосподарських культур, обробітком ґрунту і посівів, догляд та збирання вирощеної продукції; договір застави між ФГ «ІНТЕР АГРО» та ФГ «Бондарук» від 21.06.2021 на виконання вказаного договору про надання послуг, предметом якого зокрема є насіння соняшнику на земельних ділянках, що перебувають у суборенді ТОВ «Зернофарт»; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.09.2021, який свідчить лише про виконання певних видів робіт ФГ «Бондарук» на суму 2639510 грн. та не свідчить про те, на виконання якого саме договору підписаний такий акт.

При цьому, з доданих матеріалів, а саме з копії наказу Міністерства юстиції України № 1770/5 від 20.05.2021 вбачається, що право суборенди на земельні ділянки, з яких зібрано насіння соняшнику, було зареєстровано ТОВ «Зернофарт» 26.01.2021, тобто договір про надання послуг від 21.03.2021 укладено між ФГ «ІНТЕР АГРО» та ФГ «Бондарук» під час наявності у ТОВ «Зернофарт» прав землекористувача земельних ділянок. А згідно ст. 95 ЗК України саме землекористувачу належить право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію. Так само й відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 саме особа, яка володіє та користується земельними ділянками, є належним землекористувачем та набуває права власності на врожай (посіви і насадження сільськогосподарських культур, вироблену сільськогосподарську продукцію), що вирощений на таких земельних ділянках.

Отже, ні договір про надання послуг, ні договір застави не підтверджують набуття ФГ «Бондарук» прав на насіння соняшника, про арешт якого просить дізнавач, а відтак свідчать про невідповідність клопотання дізнавача вказаним вище вимогам КПК України в частині залучення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до участі у розгляді клопотання про арешт майна та наявності прав на таке майно у вказаних осіб.

З зазначеного також слідує і невідповідність клопотання вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України щодо зазначення та доведення мети накладення арешту.

Так метою накладення арешту дізнавачем вказано забезпечення збереження речових доказів. При цьому дізнавач вважає, що насіння соняшника, вилучене під час огляду місця події, є предметом вчинення злочину, а відтак є речовим доказом згідно ст. 98 КПК України. Також, зважаючи на те, що його збір відбувався представниками ТОВ «Зернофарт», то на думку дізнавача в діях саме цих осіб можуть мати місце ознаки злочину, передбаченого ст. 356 КК України, що з огляду на викладені вище обставини та положення ст. 95 ЗК України не відповідає обґрунтуванню дізнавачем мети накладення арешту та наявності у такого майна ознак, визначених ст. 98 КПК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а не у випадку визнання такого майна органом досудового розслідування речовим доказом.

Крім того, обґрунтовуючи мету накладення арешту дізнавач формально вказує на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами цього кримінального провадження, зважаючи в тому числі й на те, що цілком очевидно, що арешт врожаю створюватиме високий ризик загибелі цього врожаю і жодним чином не сприятиме його збереженню.
Так само містить і формальне обґрунтування підстави для накладення арешту. Так дізнавач вказує, що без накладення арешту на насіння соняшнику неможливо встановити істину у кримінальному провадженні та використати вказаний доказ з дотриманням принципу законності. При цьому клопотання не містить жодного посилання на те, яку саме істину неможливо встановити без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт насіння соняшнику і яким саме чином такий доказ як 19960 кг насіння соняшнику може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких підстав, приходжу до висновку про повернення прокурору клопотання про накладення арешту та встановлення строку в сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання з урахуванням викладених висновків слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 171, 172, 369-372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача сектору дізнання Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000410 від 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1