Справа №212/3076/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 0000838 від 17.04.2020, № 0001476 від 03.08.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, останній раз: 18.07.2018 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України, до шести місяців арешту, 19.09.2018 звільнений по відбуттю строку покарання, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126 1, ч. 2 ст. ст.186 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних та фізичних страждань останньої.
Зокрема, 28.01.2020 року о 09.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство в сім`ї, ображав її словами грубої нецензурної лайки, тим самим чинив психологічний тиск, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2020 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, 23.02.2020 о 12.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою, що вказана вище, умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство в сім`ї, ображав її словами грубої нецензурної лайки та вимагав грошові кошти, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2020 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, 02.03.2020 о 11.50 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою, що вказана вище, умисно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство в сім`ї, ображав її словами грубої нецензурної лайки та вимагав грошові кошти, тим самим вчинив психологічний тиск, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2020 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11.04.2020 о 09.00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ображав словами нецензурної лайки свою матір ОСОБА_5 та вимагав грошові кошти погрожуючи фізичною розправою. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 зазнала психологічних страждань.
Таким чином, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_3 у період часу з 28.01.2020 по 11.04.2020 заподіяв своїй матері ОСОБА_5 систематичні фізичні та психологічні страждання, що завдали шкоди психічному здоров`ю.
Крім того, ОСОБА_3 , повторно, 02.08.2020 приблизно о 13.00 годині знаходячись за місцем своєї реєстрації в приміщенні квартири АДРЕСА_2 спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала при собі на шиї жіночий ланцюжок з металу жовтого кольору, 585 проби, вагою 6,52 г., довжиною 55 см., панцерного плетіння, належні їй за правом власності.
Цього ж дня в ході конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 приблизно о 13.00 годині знаходячись приміщенні зазначеної квартири у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
Таким чином реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілої, підійшов до ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили рук шляхом ривку, зірвав з її шиї жіночий ланцюжок з металу жовтого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 6574,77 гривень, тим самим відкрито заволодів майном потерпілої.
Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 було завдано майнової шкоди на загальну суму 6574,77 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 , в судовому засіданні винним себе визнав частково, пояснив що за ст. 126-1 КК України він визнає себе винним в повному обсязі, пояснив, що дійсно відносно матері умисно систематично вчиняв домашнє насильство. Вину за ст. 186 ч. 2 КК України не визнає, пояснив, що потерпіла добровільно дала йому ланцюжок. Розкаюється у скоєному, просить суд призначити йому покарання із застуванням ст. 75 КК України та не позбавляти волі.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що вона мати обвинуваченого з яким вони разом проживають в помешканні, її син страждає від наркотичної залежності, він постійно вимагає в неї гроші на наркотики, на підставі чого в них регулярно виникають скандали, сварки, вона систематично викликає поліцію. 02.08.2020 вона з сином перебувала дома, який в черговий раз вимагав гроші, вона йому відмовила, тоді він з її шиї зірвав ланцюжок, вона держала ланцюжок руками, але він зняв його, залишив підвіску у вигляді «хрестика», а з ланцюжком пішов з дому, повернувся на наступний день. Вказує, що вона втомилася від агресивної поведінки сина, вона почувається жертвою, та в той же час вона дуже хвилюється за стан здоров`я сина. Просить призначити покарання яке передбачено законом.

Свідок ОСОБА_8 , надав свідчення, що з обвинуваченим ніяких відносин немає. В серпні 2020 року, обвинувачений був разом з ОСОБА_9 , який попросив його закласти в ломбард ланцюжок, так як ОСОБА_10 був без документів. Вони разом з обвинуваченим зайшли в ломбард, заклали ланцюжок, за його послугу отримав - 200 гривень.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий через товариша. В серпні 2020 року його попросив ОСОБА_12 здати до ломбарду ланцюжок, на що він погодився, отримані гроші вони поділили.

Свідок сторони захисту ОСОБА_13 суду пояснила, що вона проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_10 . Вона була свідком того як він забрав у матері золотий ланцюжок, оскільки йому потрібні були кошти на наркотики. Мати просила не забирати її ланцюжок, вказувала, що вона повідомить до поліції, але ОСОБА_14 забрав та продав.

На підтвердження вини обвинуваченого, судом досліджені письмові докази, що надані прокурором, а саме:

-постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2020, 04.03.2020, від 11.03.2020, відповідно до яких ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП, ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафу (а.к.п. 118-121 т. 1);
- протокол огляду місця події від 02.08.2020 року з фото таблицями, відповідно до якого проведено огляд місця події кв. АДРЕСА_2 , за участі ОСОБА_5 , відповідно до якого оглянута вказана квартира, під час огляду нічого не виявлено та не вилучено (а. к. п. 139-146);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 05.08.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 , впізнав серед пред`явлених йому осіб ОСОБА_3 (під номером 2), який попросив його закласти на його паспорт золотий ланцюжок (а.к. п. 147-149 т. 1);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.08.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 , впізнав серед пред`явлених йому осіб ОСОБА_3 (під номером 3), який попросив закласти в ломбард золотий ланцюжок (а.к. п. 150-152 т. 1);

- протокол огляду предмету від 24.08.2020 року, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто ДВД диск з камер відео спостереження з Ломбарду «Парус» 02.08.2020 о з 13.21 до 13.24, відповідно до якого до приміщення зайшли двоє чоловік 35-40 років, один з них передав касиру виріб жовтого кольору схожий на золотий ланцюжок (а.к.п.154-156 т. 1), вказана процесуальна дія зафіксована на СД диск, який оглянутий в судовому засіданні;

- висновок судово товарознавчої експертизи № 1822 від 10.08.2020 року встановлена ринкова вартість жіночого ланцюжка з металу жовтого кольору, 585 проби, вагою 6,52 г., довжиною 55 см., панцерного плетіння, станом цін на 03.08.2020 року, становила 6574,77 гривень (а.к.п. 157-160 т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2020 року, за участі потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 попередньо розповіла про обставини подій 02.08.2020 року на місці показала динаміку вчинення ОСОБА_3 відкритого викрадення чужого майна (а.к.п.184-189 т.1) вказана процесуальна дія зафіксована на СД диск, який оглянутий в судовому засіданні.

Судом встановлено, що докази, досліджені в судовому засіданні, в повному обсязі підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу того, що потерпіла добровільно віддала йому свій ланцюжок, а він узяв та продав його з дозволу матері, спростовані показами свідків, про які вказано вище.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, характеризується наявністю у обвинуваченого прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 усвідомлював того факту, що вчинювані ним дії, щодо заволодіння ланцюжком потерпілої здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для свідків характер. З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Суд виходить з того, що обвинувачений у присутності свідка та потерпілої узяв до своїх рук ланцюжок та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, ці обставини свідчать про наявність у обвинуваченого умислу на вчинення відкритого викрадення чужого майна.

Дослідивши докази надані стороною обвинувачення, вислухавши покази потерпілої, свідків, та аналізуючи їх суд приходить до висновку про те, надані докази є належними та допустимими.

Винність ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 126-1, ч. 2 ст. 186 КК України доведена повністю, а його дії кваліфіковані вірно за ознаками: домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань; та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою покарання обставиною є часткове визнання обвинуваченим вини за ст.126-1 КК України, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Також суд враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з вересня 2017 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. Також суд враховує думку потерпілої та надану органом пробації досудову доповідь, в якій орган пробації дійшов висновку про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, про неможливість виправлення обвинуваченого без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, а тому суд вважає покарання обвинуваченому слід обрати лише в виді позбавлення волі, проте на мінімальний строк.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому покарання без позбавлення волі, або із застосуванням ст. 69 КК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід обраний обвинуваченому у кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

-за ст. 126-1 КК України - позбавлення волі на строк один рік;

-за ч. 2 ст. 186 КК України - позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання, за сукупності призначених судом покарань, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання 18.08.2020 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченим, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, також роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1