У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.12.2021 Справа №607/22219/21

Провадження 1-кс/607/7223/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000202 від 02 жовтня 2021 року
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулась адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням в якому просила скасувати арешт накладений у кримінальному провадженні №0000202 від 02 жовтня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року у справі 607/17913/21 на транспортний засіб марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключів до даного транспортного засобу в частині заборони користування вказаним майном.
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 вказала на те, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року, за клопотанням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження №0000202 від 02 жовтня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, зокрема на: транспортний засіб марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі до даного транспортного засобу.
Адвокат зазначає, що у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки судову експертизу та повторну судову експертизу по даному автомобілю було виконано, що було причиною накладення арешту та звертає увагу на існування загрози псуванню майна, виходу його з ладу, ржавіння, пошкодження, а тому просила клопотання задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав у ньому наведених та просила задовольнити.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву зі змісту якої вбачається, що остання заперечує з приводу скасування арешт з майна вказаного у клопотанні, оскільки таке майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а досудове розслідування на даний час триває та проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той же час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
При цьому, з положень Глави 17 - арешт майна Розділу ІІ - заходи забезпечення кримінального провадження КПК України слідує, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, документи, які підтверджують право власності на майно, чи свідчать про володіння, користування чи розпорядження власника майна таким майном, документи, які підтверджують повноваження особи, що його подала.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року (справа №607/17913/21) у кримінальному провадженні №0000202 від 02 жовтня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, накладено арешт шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на транспортний засіб марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», 2003 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , користувачем якого є ОСОБА_4 , та який був вилучений 02 жовтня 2021 року, а також ключі до даного транспортного засобу.
Згідно положень ст. 290 КК України кримінальним правопорушенням є знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна адвокат ОСОБА_3 зазначила, що із транспортним засобом марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведено всі експертні дослідження та слідчі дії, а тому відпала необхідність у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Частини 1, 2 ст. 84 КПК України визначають, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/120-21/11694-КДТЗ від 23.11.2021, ідентифікаційний номер кузова, а саме НОМЕР_3 автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 - піддавався змінам. Номер кузова змінено шляхом вирізання частино номерної панелі із первинним номером кузова та вварювання на її місце частини номерної панелі із ідентифікаційним номером НОМЕР_3 . Встановити первинний номер кузова автомобіля не представляється можливим.
Так у відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вказане майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, безумовно підпадає під критерії положень ч.1 ст.98 КПК України, оскільки автомобіль містить сліди злочину (номер кузова піддавався змінам), які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а скасування арешту може призвести до його відчуження та втрати як доказу.
При цьому, прокурором, яким здійснюється процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, у поданій нею заяві наголошено, що досудове розслідування на даний час триває та проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає призначення експертиз з метою встановлення особи, яка здійснила заміну ідентифікаційного номера кузова, для проведення яких експертам потрібно надати в розпорядження вилучений автомобіль.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що вказаний автомобіль містить на собі сліди вчинення злочину, оскільки містить механічні пошкодження, які є слідами вчинення злочину, у зв`язку з чим він містить ознаки, передбачені ст. 98 КПК України, як речовий доказ в провадженні, як і ключі до даного транспортного засобу.
Крім того на думку слідчого судді скасування арешту в частині заборони користування даним транспортним засобом, а також його повернення користувачу ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, унеможливить належну фіксацію слідової інформації, наявну на транспортному засобі, може перешкодити належному здобуттю та фіксації доказів у кримінальному провадженні, та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, з огляду на необхідність збереження даного майна, яке містить на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідність проведення інших слідчо-розшукових дій із вказаним майном, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідність арешту вказаного автомобіля та ключів до нього, не відпала, оскільки таке обмеження права власності, його можливі негативні наслідки для власника чи користувача є на даний час розумними та співрозмірними із завданням даного кримінального провадження, враховуючи також те, що згідно із Законом України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що заявником до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів, які б підтверджували законність володіння ОСОБА_4 транспортним засобом марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Беручи до уваги вищенаведене, суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 22, 26, 64-2, 84, 132, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року, в рамках кримінального провадження №0000202 від 02 жовтня 2021 року, на транспортний засіб марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключів до даного транспортного засобу в частині заборони користування вказаним майном відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1