Справа № 344/9662/20
Провадження № 11-кп/4808/463/21
Категорія ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду від 16.09.2021 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.04.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 розраховано з часу його фактичного затримання, тобто з 23 липня 2020 року.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувано термін його попереднього ув`язнення з 23 липня 2020 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 1451 (одну тисячу чотириста п`ятдесят одну) гривню 73 коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Вирішено питання речових доказів.

2. Зміст апеляційної скарги захисника ОСОБА_6

- вважає, що рішення суду першої інстанції є таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження;

- вказує на те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні порушення вимог кримінального процесуального закону;

- повідомляє, що висновок суду має бути належним чином мотивований, за наявності суперечливих доказів суд повинен у мотивувальній частині вироку проаналізувати їх, навести мотиви, з яких взято до уваги одні доказ і не взято інші, в даному вироку суд цього не зробив;

- акцентує увагу на тому, що в даному вироку суд не обґрунтував своє рішення практикою ЄСПЛ, чим істотно порушив вимоги КПК ( п.1 ч.І ст.413) і як наслідок постановив незаконний, несправедливий вирок, який підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, просить, вирок Івано-Франківського міського суду від 16.09.2021 року скасувати, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

3. Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив нові умисні корисливі злочини відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за наступних обставин.

Так, 14 січня 2020 року близько 17 год. 20хв. ОСОБА_7 проходив повз під`їзд № 2, що по вул. Миколайчука, 20-Г в м. Івано-Франківськ, біля якого стояв малолітній ОСОБА_10 та тримав у правій руці мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, підбіг до ОСОБА_10 та вихопив із правої руки останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A», чорного кольору ІМЕІ-1/ НОМЕР_1 ІМЕІ-2/ НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/109/14/2-81ТВ/20 від 14.02.2020 року становить 1537 грн. Після цього, ОСОБА_7 з місця події втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій, вчинених ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_11 , яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_10 , спричинено майнову шкоду на загальну суму 1537 грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність 15 квітня 2020 року близько 20 год. 23хв., ОСОБА_7 зайшов до приміщення аптеки «Подорожник Станіслав», що знаходиться по вул. Миколайчука, 30 в м. Івано-Франківськ. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_7 побачив на столі касової зони, біля службового комп`ютера, мобільний телефон, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, користуючись тим, що продавець ОСОБА_12 відволіклась, таємно викрав з столу касової зони мобільний телефон марки «2Е», модель «Е500А», 2019 року, чорного кольору, вартістю 855 грн., що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109/14/2-275ТВ/20 від 27.04.2020 року. Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ТзОВ «Подорожник Станіслав» майнову шкоду на вказану вище суму.

Також 08 червня 2020 року близько 16 год. ОСОБА_7 перебував неподалік будинку № 22, який розташований по вул. Івана Павла ІІ в м. Івано-Франківськ, де побачив ОСОБА_13 , яка йшла із сумкою на плечі. В цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов ззаду до ОСОБА_13 та шляхом ривка, без застосування фізичного насильства, відкрито викрав у потерпілої її сумку, в якій знаходились мобільний телефон марки «Nomi» моделі «i281», в корпусі червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартість якого, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109/14/2-500ТВ/20 від 22.07.2020 року становить 440 грн. та грошові кошти в сумі 200 грн., після чого побіг в сторону вул. Івана Павла ІІ в м. Івано-Франківську. Після вчинення злочину ОСОБА_7 із викраденим майном покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 640 гривень.

4. Провадження в апеляційному суді.
4.1. Захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з указаних у ній мотивів.

4.2. Прокурор уважав, що для задоволення апеляційної скарги немає підстав.

5. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких міркувань.
Апеляційний перегляд проведений в межах апеляційної скарги (ст. 404 КПК України).

ОСОБА_7 заперечив вину за епізодами відкритого викрадення мобільного телефона вартістю 1537 грн 14.01.2020 близько 17.20. на вул. Миколайчука, 20-Г в м. Івано-Франківськ у потерпілого ОСОБА_10 та відкритого викрадення 08.06.2020 о 16 год. неподалік будинку № 22, який розташований по вул. Івана Павла ІІ в м. Івано-Франківську мобільного телефона вартістю 440 грн. та 200 грн. у потерпілої ОСОБА_13 .

Визнав вину за епізодом таємного викрадення мобільного телефона з приміщення аптеки Подорожник Станіслав по вул. Миколайчука 15.04.2020.

Заперечення його вини спростовані такими доказами.

Щодо епізоду 14.01.2020. Свідок ОСОБА_10 впізнав у ОСОБА_14 особу, яка відкрито викрала у нього телефон як під час розслідування, так і в судовому засіданні суду першої інстанції. Його показання щодо обставин пограбування підтверджені показаннями батьків малолітнього - потерпілою ОСОБА_11 та свідком ОСОБА_15 .

Ці показання малолітнього свідка підтверджені протоколом упізнання.

Зазначеним спростовані заперечення ОСОБА_7 своєї вини за цим епізодом.

Щодо епізоду від 08.06.2020. Потерпіла ОСОБА_13 не впізнала обвинуваченого, оскільки чітко його не бачила. Водночас ОСОБА_7 в час учинення цього злочину був на місці події, його впізнала свідок ОСОБА_16 як особу, яка з нею розмовляла. Їй на месенджер прийшло СМС-повідомлення через кілька місяців після цього і фото під номером було ОСОБА_7 . Це вказує на причетність ОСОБА_7 до злочину. Крім того, свідок ОСОБА_17 придбав у ОСОБА_18 телефон, який був викрадений у ОСОБА_13 і впізнав його по фото. Свідок ОСОБА_18 прямо вказав, що взяв цей телефон у ОСОБА_7 , який запевнив його, що телефон не крадений. Сам ОСОБА_7 заперечив це, однак іншого пояснення не надав, зіславшись на те, що це недостовірні показання.

Сукупність цих доказів спростовують заперечення ОСОБА_7 вини за цим обвинуваченням. Інших раціональних пояснень події, аніж те, що цей грабіж учинив ОСОБА_7 , з урахуванням наведених доказів, немає.

Разом із тим, призначене покарання у виді позбавлення ОСОБА_19 волі на 5 років за цими обвинуваченнями колегія суддів уважає невідповідним приписам ст. 50 та 65 КК України, неспівмірним скоєному і тому несправедливим.

Зокрема, хоч ОСОБА_7 раніше і судимий, але кількість епізодів злочинних дій (2 епізоди грабежу), їх характер (відсутність застосування насильства при відкритому викраденні майна) та вартість викрадених мобільних телефонів та відсутність цивільних позовів потерпілих свідчать про можливість зменшення покарання за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі відповідно до дискрецій суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК.

Тому апеляційну скаргу належить задовольнити частково, змінити відповідно вирок суду та пом`якшити обвинуваченому покарання до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, а у решті вирок суду залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 16.09.2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5