Справа № 366/3215/21
Провадження № 1-кп/366/275/21
В И Р О К

Іменем України

23 грудня 2021 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт.Іванків кримінальне провадження №0000056 від 02.08.2021 року, з обвинувальним актом про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпилівка, Рокитнівського району, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не інваліда, працюючого сторожем Карпилівського ліцею Рокитнівської селищної ради Рівненської області, одруженого, на утриманні має одинадцятьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Іванківського районного суду надійшло кримінальне провадження №0000056 від 02.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України.
Згідно обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 9 години ранку, маючи умисел на збір лісових ягід, завчасно взявши з собою полімерне відро для їх накопичування та переміщення, прийшов до лісового масиву Денисовецького лісництва ДСП «Північна Пуща».
В подальшому, з метою збору лісових ягід «Чорниця», ОСОБА_5 , в обхід контрольно-перепускних пунктів поліції, встановлених по периметру зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення, достеменно знаючи, що проникає на територію зони радіаційного забруднення і свідомо бажаючи цього, з метою збору лісових ягід для власного вживання, незаконно проник до території 172 лісового кварталу Денисовецького лісництва ДСП «Північна Пуща», який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991, відносяться до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: зони безумовного (обов`язкового) відселення.
Перебуваючи в зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, 02.08.2021 у період часу з 09:00 год. до 13:00 год., назбирав до полімерного відра та ганчірки, які він мав з собою, 7,8 кг. лісових ягід «Чорниця» та з метою подальшого їх особистого вживання, почав переміщувати зібрані ягоди за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю, чим порушив п. 4 ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У подальшому, 02.08.2021, о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 під час переміщення лісових ягід, на території 172 лісового кварталу Денисовецького лісництва ДСП «Північна Пуща», був виявлений поліцейськими, які здійснювали контроль у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення.
Отже, він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Під час досудового розслідування 25 листопада 2021 року між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000056 від 02.08.2021, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , відомості стосовно якого внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, з іншої сторони, на підставі ст.ст. 52, 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської обласної прокуратури за адресою: вул. Івана Проскури, 40 смт. Іванків Іванківського району Київської області, уклали угоду про визнання винуватості.
Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України, узгоджують вид покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,0 грн.
Сторони розуміють наслідки ст.ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,0 грн.
Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1КК України.

Ч. 4 ст. 469 КПК України: даний злочин відповідно до вимог ч.3 ст.12 КК є нетяжким злочином.
Ч.8 ст. 469 КПК України: підозрюваним у злочині є одна особа, з якою досягнуто угоду про визнання винуватості.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_3 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання в виді штрафу в розмірі 850,0 грн.
Міра запобіжного заходу не обиралася.
Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду, укладену 25 листопада 2021 р. між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України в кримінальному провадженні №0000056 яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.08.2021р.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,0 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речові докази, а саме:
-полімерне відро білого кольору та різнокольорова ганчірка із лісовими ягодами «Чорниця» загальною вагою 7,8 кг. передано до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (у відповідності до протоколу № 754 радіаційного вимірювання 1, 047 кг. було використано при дослідженні) знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1