Справа № 458/1064/21
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

12.01.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
представника потерпілих ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
захисника обвинуваченого ОСОБА_10
при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 13.09.2021 клопотання начальника Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мельничне Турківського району Львівської області, який до взяття під варту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, з базовою вищою освітою, до взяття під варту офіційно не працював, неодруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
встановив:
У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 13.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 10.01.2022 призначено підготовче засідання з розгляду цього кримінального провадження.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що докази в цьому кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_9 зі вчиненням ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що доводиться, зокрема, протоколом огляду місця події, показаннями свідків, протоколом огляду трупа, висновками судово-медичної та додаткової судово-медичної експертизи. Встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. За наявності таких ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити уникнення ризику та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим. Просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив проти клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 у підготовчому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, вважає таке необґрунтованим, а ризики не доведені. Зокрема, зазначив, що прокурором до клопотання не долучено доказів, якими він обґрунтовує клопотання, а долучений прокурором витяг з ЄРДР вказує на те, що відомості про можливе кримінальне правопорушення внесені до настання смерті потерпілого. Не доведено причинно-наслідкового зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та настанням його смерті потерпілого. Відтак, на думку захисника, прокурором не доведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення. Водночас, прокурором не надано доказів існування ризиків, на які він покликається в клопотанні, не вказано про характеризуючі дані обвинуваченого. Зазначив, що обвинувачений в разі зміни йому запобіжного заходу, гарантує належну процесуальну поведінку, так як сам зацікавлений в розгляді кримінального провадження. При цьому, вказав, що обвинувачений має дві освіти, позитивно характеризується, був нагороджений відзнаками за зразкове несення військової служби, має на утриманні батька-інваліда. За таких обставин вважає, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим ОСОБА_9 буде обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Потерпілі та їх представники підтримали клопотання прокурора та просили таке задовольнити.

Заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши питання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд встановив наступні обставини та, вирішуючи клопотання, виходить з таких мотивів.
Як видно з обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000403 від 13.09.2021, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Так, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 12.09.2021 близько 16.00 год., знаходячись неподалік с. Мельничне на дорозі, що веде до полігону твердих побутових відходів (сміттєзвалища) в урочищі "Вільховата" Боринської ТГ в Самбірського району Львівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході конфлікту зі знайомим ОСОБА_12 , обвинувачений умисно наніс потерпілому один удар кулаком руки у верхню частину живота, після чого, умисно зробив своєю правою ногою підніжку ОСОБА_12 і як наслідок той впав з прискоренням із висоти власного росту на спину та вдарився головою об гравійне дорожнє покриття та отримав тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_12 .
Ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2021 ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
У подальшому строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 двічі продовжувався згідно з ухвалами слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2021 та 13.12.2021. Строк тримання під вартою закінчується 14.01.2022.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 розділу ІІ КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Заслухавши учасників кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини та доводи на обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу, ризики, які наведені прокурором, суд вважає, що в ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність об`єктивних обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Викладені прокурором доводи з покликанням на докази в кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_9 з можливим вчиненням ним злочину.
Окрім цього, захисник обвинуваченого висловив позицію про те, що обвинувачений визнає частково свою вину у вчинених ним діях, однак не погоджується з їх кваліфікацією.
Разом з тим, суд зазначає, що питання наявності обґрунтованої підозри було предметом розгляду слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовження строку запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, ухвали слідчого судді набрали законної сили.
Відтак, суд дійшов висновку, що викладені в клопотанні прокурора та підтримані в судовому засіданні доводи щодо наявності доказів, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України знайшли свої підтвердження, а безпосереднє дослідження таких доказів в межах розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому на стадії судового провадження може мати наслідком недотримання загальних засад кримінального провадження щодо безпосередності дослідження доказів під час судового розгляду.
Також у ході розгляду клопотання, прокурор довів існування ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та суворість такого покарання може бути розцінена обвинуваченим більш небезпечними ніж переховування та втеча. Такі обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.
Суд враховує і те, що обвинувачений має закордонний паспорт, використавши який може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також існує обґрунтований ризик того, що обвинувачений може чинити спроби впливати на потерпілих, свідків, які є його знайомими, односельчанами.
При з`ясуванні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань, а саме те, що на стадії судового розгляду потерпілі, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Допит потерпілих та свідків суд з урахуванням стадії кримінального провадження ще не провів.
Ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення прокурор не довів.
Щодо аргументів захисника обвинуваченого про те, що прокурором не наведено конкретних фактів та дій обвинуваченого, які б давали підстави стверджувати про наявність ризиків переховування та впливу на потерпілих, свідків, то суд зазначає, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак у ході розгляду клопотання суд встановив, що обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому в разі зміни запобіжного заходу.
Доводи сторони захисту про процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема, що він не має наміру переховуватись, впливати на потерпілих. свідків, суд вважає недостатніми для зміни запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід застосовується для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час усього кримінального провадження, і наявність певного виду запобіжного заходу, а в цьому кримінальному провадженні тримання під вартою, забезпечує досягнення мети застосування такого виду запобіжного заходу.
За встановлених обставин, суд дійшов переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, як просить обвинувачений та його захисник, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не гарантує запобігання встановленим ризикам і не забезпечить визначеної ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується становить виключно позбавлення волі, враховує задовільний стан його здоров`я, що він неодружений, дітей не має, що батько обвинуваченого є інвалідом 3 групи загального захворювання, обвинувачений раніше не судимий, до взяття під варту не мав офіційного місця праці, має позитивні характеризуючі дані, зокрема з місця проходження військової служби, навчався.
З урахуванням викладеного, зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.
При цьому, за конкретних обставин справи, встановлених у ході розгляду клопотання, з урахуванням стадії кримінального провадження, такий ступінь втручання у права і свободи особи є виправданим, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Встановивши підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність ризиків, оцінивши в сукупності обставини справи, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 315 КПК України,
ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мельничне Турківського району Львівської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 12.03.2022 року включно.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а також направити начальнику начальнику Львівського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України у Львівській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.
Ухвала постановлена 12.01.2022.
Суддя ОСОБА_1