Номер провадження: 11-кп/813/1570/21
Номер справи місцевого суду: 522/9676/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року в кримінальному провадженні №0003484 від 17.05.2016 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.05.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки;
- 26.07.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років 1 місяць,
визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.07.2018 р. за ч. 2 ст. 186 КК України, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання обчислюється з 10 лютого 2018 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання ОСОБА_8 , термін його попереднього ув`язнення, з 09 серпня 2020 року, тобто з моменту його етапування з Арбузинської ВК-83 Миколаївської області до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів.
Згідно з оскарженим вироком ОСОБА_8 визнаний винним за те, що він, 14.05.2016 року, приблизно об 11 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 89, біля магазину «Рибацький рай», виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
У якості об`єкта своїх злочинних дій ОСОБА_8 визначив майно, яке знаходилось в автомобілі марки «ВАЗ 2107», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час перебував в приміщенні магазину «Рибацький рай».

Усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, та перешкодити не зможе, таємно, наявними у нього при собі ножицями, відчинив багажник автомобілю, звідки витягнув чохол для рибальських снастей фірми «GOLDEN CATCH» вартістю 1562 гривні 00 копійок, в середині якого знаходились наступні речі: спінінг «Gr. Leader Finezza Nuovo GONFS-732-ULTTG 2.21м 0.6-8» вартістю 3499 гривень 00 копійок; спінінг «Тіса Toumamet 2.70м 30-60 гр» вартістю 500 гривень 00 копійок; катушка «Daiwa 07 Luvias 2004(ф)» вартістю 3000 гривень 00 копійок; катушка «Daiwa Certate 2004 Finesse Custom(ф)» вартістю 4000 гривень 00 копійок; катушка «Shimano 12 Exsence С14+С3000М(ф)» вартістю 6449 гривень 00 копійок; катушка «Тіса Spinfocus GC3059R(ф)» вартістю 700 гривень 00 копійок; спінінг «Gr. Leader Finezza Nuovo GONFS-732-ULTTG 2.21м 0.6-8» вартістю 3499 гривень 00 копійок; спінінг «Tict Inbite azing man. IB710-TB 2.40 м. 0.9-12.25гр» вартістю 8059 гривень 00 копійок.

Таємно привласнивши викрадене майно ОСОБА_9 , обвинувачений з місця скоєння кримінального правопорушення зник, тим самим завдавши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 31268 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність вироку, просить його скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків районного суду фактичним обставинам справи.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 змінив вимоги апеляційної скарги, зазначив, що не оскаржує вирок в частині правильності кваліфікації його дій та доведеності вини, посилається на суворість призначеного покарання, а також вказує на те, що судом невірно застосовні положення ст.72 КК України, зокрема не було зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього перебування під вартою за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.07.2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом досліджувались в обсязі, визначеному в порядку ч.3 ст.349 КПКУкраїни (далі КПК). Ці обставини,а також вид та міра призначеного оскаржуваним вироком покарання обвинуваченим не оспорюються, а тому вони не є предметом апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК.

В апеляційного суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілими та свідками в ході проведення судового розгляду в суді першої інстанції. Їх свідчення відповідають іншим письмовим доказам, які є належними та допустимими, а також повністю узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 на стадії досудового і судового розгляду.
Згідно вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Доводи обвинуваченого стосовно неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання даних про його особу, апеляційний суд визнає неспроможними, з огляду на таке.
Визнавши обвинуваченого ОСОБА_10 винним та вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена останньому і чи повинен він його відбувати, суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до о ст.66 КК України пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, при призначенні покарання судом не встановлено обтяжуючих обставин.
Доводи обвинуваченого про неврахування судом наявності на його утриманні неповнолітньої дитини є безпідставними, оскільки останнім на підтвердження цих обставин не надано суду будь-яких доказів.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність застосування судом при призначенні йому покарання положень ч.5 ст.72 КПК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, то вони є безпідставними, з огляду на таке.
З матеріалів кримінального провадження №0003484 від 17.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України вбачається, що в зазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та останній з 27.11.2020 року утримувався під вартою.
В оскарженому вироку суд вірно застосував положення ч.4 ст.70 КК України, частково приєднав невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.07.2018 року. При цьому, районний суд врахував, що обвинувачений в рамках даного кримінального провадження був попередньо ув`язнений та зарахував в строк призначеного покарання строк перебування ОСОБА_10 під вартою, починаючи з 09.08.2020 року, а саме з моменту його етапування з Арбузинської ВК-83 Миколаївської області до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_10 був взятий під варту в рамках даного кримінального провадження 27.11.2020 року, тобто в період дії ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII від 18 травня 2017 року), апеляційний суд констатує, що вимоги обвинуваченого стосовно невірного застосування судом положень ч.5 ст.72 КК України, є необґрунтованими.

Крім того, доводи обвинуваченого стосовно того, що суд в оскарженому вироку безпідставно не зарахував в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого в межах кримінального провадження за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.07.2018 року, є безпідставними, оскільки призначаючи покарання за даним вироком, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України, суд лише частково приєднав невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком.
Істотних порушень вимог КПК, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на наведене, враховуючи положення ч.1 ст.404 КПК, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі доказів про існування підстав для скасування або зміни оскарженого вироку, у апеляційного суду, з урахуванням положень ст.ст. 409, 412 КПК, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.05.2021 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4