Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7585/21
1 - кс/490/4330/2021
У Х В А Л А
07 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у військовому званні підполковник, учасник бойових дій, раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до Наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 467 від 04.11.2019р. ОСОБА_6 призначено військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 , та у подальшому з грудня 2020р. по серпень 2021р. призначено ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

19.08.2021р. наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України № 223, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (далі начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ).

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є уповноважені на виконання функцій держави військові посадові особи Збройних Сил України, які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності.
Підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є державні службовці.
Враховуючи викладене, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 , обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та згідно примітки 1 до ст. 364 КК України, є військовою службовою особою.

Однак, діючи в порушення вимог законів, підполковник ОСОБА_6 , як військова службова особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди при наступних обставинах.
Так, на початку серпня 2021р., точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Метою звернення ОСОБА_7 до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було повідомлення про неможливість проходження її сином ОСОБА_8 служби в Збройних Силах України за станом здоров`я, а також надання підтверджуючих документів.

Прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 звернулась до начальника відділу ОСОБА_6 , з метою консультації з надання та одержання необхідних документів для її сина.

В ході розмови ОСОБА_7 пояснила ОСОБА_6 , що її син, ОСОБА_8 навчається та постійно мешкає у Польщі, у зв`язку із чим, не може постійно прибувати в Україну для вирішення соціально-побутових питань, в тому числі проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК).

Крім цього, ОСОБА_8 одержав травму руки та переніс важку операцію, у зв`язку із чим, хірург повідомив, що ОСОБА_8 не зможе проходити військову службу у ЗСУ та необхідно звернутись до військкомату з метою одержання документів про звільнення від проходження служби у ЗСУ за станом здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_6 , що її син перебуває у Польщі та не зможе приїхати до України тривалий час, у зв`язку із подачею документів на одержання так званої «карти побуту».

Після цього, ОСОБА_7 надала ОСОБА_6 медичні документи ОСОБА_8 для ознайомлення.

Ознайомившись з медичними документами, ОСОБА_6 , погодився з ОСОБА_7 про неможливість проходження служби ОСОБА_8 за станом здоров`я та запропонував останній повернутись до вказаного питання у жовтні, після початку призову до ЗСУ.

Після цієї розмови ОСОБА_7 віддала ОСОБА_6 документи та покинула будівлю ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В подальшому, 21.09.2021р. близько 08 год. 35 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітись у м. Миколаєві, куди приїде по роботі з чим вона погодилась.

Того ж дня, близько 12 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 прибув до ОСОБА_7 на роботу, до головного офісу ТОВ «Кворум Нафта», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 52.

В ході розмови ОСОБА_6 , запитав у ОСОБА_7 про місце перебування ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повідомила про те, що її син перебуває у Польщі та не може прибути до України.

В цей час, у ОСОБА_6 , який розумів зацікавленість ОСОБА_7 у одержанні її сином документів щодо неможливості проходження військової служби за станом здоров`я, будучи усвідомленим, що ОСОБА_8 може сам одержати такі документи оскільки має проблеми зі здоров`ям та усвідомлюючи, що він як начальник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідає за стан обліково-призовної роботи, а також уповноважений на організацію роботи військово-лікарської комісії у районному центрі комплектування та соціальної підтримки, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за видачу необхідних ОСОБА_8 документів, щодо звільнення від проходження служби в ЗСУ за станом здоров`я.

Продовжуючи спілкування, ОСОБА_6 , висунув протиправну вимогу ОСОБА_7 щодо надання йому неправомірної вигоди у вигляді талонів на пальне (газу чи бензину) загальним об`ємом 700 л., після одержання яких він вирішить питання видачі ОСОБА_8 документів про звільнення від проходження служби в ЗСУ за станом здоров`я, навіть без особистої участі ОСОБА_8 .

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи значущість займаної ОСОБА_6 посади, її статусність та можливості, повідомила останньому, що їй потрібно обдумати таку пропозицію та вона зателефонує пізніше. Після чого розмову було завершено.

В той же день, обмірковуючи пропозицію ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зрозуміла, що останній вимагає з неї неправомірну вигоду за одержання документів про звільнення ОСОБА_8 від проходження служби у ЗСУ за станом здоров`я, хоча він і сам може їх одержати законним шляхом, на підставі медичних документів, а тому 22.09.2021р. звернулась із відповідною заявою до правоохоронних органів.

В подальшому, 27.09.2021р. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_6 . Під час телефонної розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 домовились зустрітись 29.09.2021р. у м. Миколаєві, куди ОСОБА_6 прибуде по робочим питанням.

29.09.2021р. близько 11 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , маючи на меті одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про прибуття до м. Миколаєва, а також домовився про зустріч на території міста.

Близько 12 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зустрілись у приміщенні кафе «Челентано», розташованого по вул. 1 Воєнна, 5-А в м. Миколаєві. В ході розмови ОСОБА_6 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , повторно повідомив останній про необхідність надання йому талонів на пальне. В свою чергу ОСОБА_7 повідомила про те, що їй проблематично замовити талони на пальне загальним об`ємом 700 л. на своє ім`я, а тому ОСОБА_7 запитала у ОСОБА_6 про можливість замовлення обумовлених ним талонів на іншу особу, однак останній не надав конкретної відповіді.

В свою чергу ОСОБА_6 , усвідомлюючи про те, що він може не одержати неправомірну вигоду від ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на одержання неправомірної вигоди, наголосив на вирішення цього питання іншим шляхом, для чого зустрінеться з ОСОБА_7 пізніше.

30.09.2021р. близько 09 год. 25 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про прибуття до м. Миколаєва та необхідність зустрічі з нею.

30.09.2021р. близько 14 год. 30 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 прибув до ТОВ «Кворум-Нафта», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 52, де зустрівся з ОСОБА_7 . В ході розмови, ОСОБА_6 , маючи на меті одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , передав останній копію паспорту громадянина України копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданих на ім`я ОСОБА_9 та зазначив про необхідність здійснення купівлі талонів на пальне загальним об`ємом 700 л. на вказану у документах особу, після чого придбані талони передати йому особисто під час наступної зустрічі. Після цього розмову було закінчено.

06.10.2021р. близько 10 год. 19 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та домовився зустрітись з останньою у кафе «Челентано», розташованого по вул. 1 Воєнна, 5-А в м. Миколаєві.

В подальшому 06.10.2021р. о 12 год. 12 хв., перебуваючи біля будівлі кафе «Челентано» за вказаною адресою, ОСОБА_6 , маючи на меті одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , запросив останню присісти до його особистого автомобілю марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Перебуваючи у особистому автомобілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 діючи під контролем правоохоронних органів, передала ОСОБА_6 , а останній, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, одержав неправомірну вигоду у вигляді талонів на пальне загальним об`ємом 700 л., з яких 350 л. бензину А95 та 350 л. газу, на загальну суму 16 665 грн. 55 коп., за видачу ОСОБА_8 документів щодо звільнення від проходження служби в ЗСУ за станом здоров`я.

06.10.2021р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.10.2021р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь - якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просилв його задовольнити.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованої та відсутні ризики, на які посилається прокурор.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: витягом з ЄРДР № 0000032 від 22.09.2021р.; заявою ОСОБА_7 від 22.09.2021р. № Д-324; протоколами від 23.09.2021р., 29.09.2021р., 30.09.2021р. та 06.10.2021р. допиту свідка ОСОБА_7 ; відповіддю оперативного підрозділу УСБ України в Миколаївській області № 64/20-9347 від 23.09.2021р., на виконання доручення слідчого, в якій повідомляється про осіб, що причетні до вчинення кримінального правопорушення; відповіддю оперативного підрозділу УСБ України в Миколаївській області від 01.10.2021р. про надання коштів на суму 16 750 грн. та протоколом огляду коштів; відповіддю оперативного підрозділу УСБ України в Миколаївській області від 04.10.2021р. про видачу талонів на пальне (бензин А95 та газ) придбані 01.10.2021р., для проведення слідчих дій, направлених на викриття незаконних дій ОСОБА_6 та протоколом огляду талонів на пальне; протоколом обшуку затриманого ОСОБА_6 від 06.10.2021р., під час якого вилучено мобільний телефон останнього, на якому зафіксовано з`єднання з ОСОБА_7 ; протоколом обшуку транспортного засобу автомобілю марки «KIA» модель «SPORTAGE», 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено талони на пальне (бензин А95 та газ) придбані, для проведення слідчих дій, направлених на викриття незаконних дій ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000032 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Слідчий суддя приходить до висновку, що зазначеним ризикам не можуть запобігти інші більш м`які запобіжні заходи, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, вказаний запобіжний захід не зможе запобігти виникнення встановлених ризиків та гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 ; - особиста порука, оскільки, у слідчого судді відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - домашній арешт, оскільки, вказаний запобіжний захід не зможе перешкодити виникненню встановлених ризиків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, в ухвалі слідчого судді зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість та мотив злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний стан, ступінь вказаних ризиків, вважаю за необхідне визначити у якості застави, передбаченої ч. 3 ст. 183 КПК України, суму у 250 000 грн., та у разі її внесення покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати на строк до 03.12.2021р. включно до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 на строк до 03.12.2021р. включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання та роботи;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1