ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2694/21 Справа № 190/609/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст.81 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що застосовані до нього стягнення є погашеними у встановленому законом порядку, також він має заохочення, виконує роботи з підтримки належного санітарного стану у приміщеннях медичної частини.

Посилання суду на те, що в період умовно-дострокового звільнення він продовжував вчиняти кримінальні правопорушення не відповідає дійсності, оскільки нічим не підтверджується.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, та обставина, що засуджений ОСОБА_8 має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку за плином часу, не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки благоустрій установи - не право засудженого, а його обов`язок, та така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_8 , зазнає майже позитивних змін.

Суд також враховує, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і в період умовно-дострокового звільнення.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо неможливості застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування в слідчому ізоляторі м. Запоріжжя характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Софіївська виправна колонія № 55 характеризується незадовільно, мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. За час перебування ОСОБА_8 в ДУ Вільнянська установа виконання покарань № 11 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 характеризується посередньо, має одне заохочення, стягнень не має. Виконує роботи з підтримки належного санітарного стану у приміщеннях медичної частини, до вказаної роботи та до виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Участі в самодіяльних організаціях установи та відділення не приймає. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова просвіта, до участі в програмі ставиться посередньо. Приймає участь у виховних заходах, реагує на них задовільно. Позову за виконавчими листами не має. 06.05.2021 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав два стягнення, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Крім того, наявність у ОСОБА_8 лише одного заохочення за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 20.12.2019 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Доводи засудженого про те, що він виконує роботи з підтримки належного санітарного стану у приміщеннях медичної частини не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Разом з цим, посилання суду на те, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності є необгрунтованим, оскільки ці обставини враховані у п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, а тому повторному врахуванню не підлягають.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4