Справа № 478/1046/21 Провадження №1-в/478/323/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.09.2021 смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ВК-93 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Казанківського районного суду Миколаївської області у режимі відеоконференції з ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» заяву засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання
26 серпня 2021 року до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, про застосування щодо нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання
В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні заперечував проти клопотання засудженого, оскільки вважають що засуджений не довів свого виправлення.
ОСОБА_5 засуджений: 1) 18.12.2019 Київським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 року КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 28.01.2020 року Вознесенським міським районним судом Миколаївської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Початок строку: 17.07.2019 року, кінець строку: 17.09.2022 року.
Під час відбування покарання в виправній колонії ВК-93 засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо. До роботи ставиться безвідповідально, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і праці. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься безвідповідально, заохочень не має. Встановлений режим утримання не порушує, стягнень немає. У скоєному злочині розкаюється частково, міру, призначеного судом покарання вважає занадто суворою. Участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає.
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення заперечує, вважає, що клопотання необґрунтоване, зазначив, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий (дев`ять вироків), своєю працею та поведінкою засуджений не довів свого виправлення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_5 не має жодного заохочення та стягнень.
Крім того, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком від 28.01.2020 року Вознесенським міським районним судом Миколаївської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67, 130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59, 60, 118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, вимог режиму утримання не порушував, у скоєному злочині розкаюється частково.
Судом також враховується, що сам факт відсутності стягнень не свідчить про те, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою, а відсутність у засудженого заохочень за час відбування покарання навпаки вказує на те, що засуджений ОСОБА_5 не маючи жодного заохочення за час відбуття покарання не довів свого виправлення.
Виходячи з положень ст. 81 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, даних щодо праці, додержання ним вимог режиму, даних про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537-539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1