Справа № 522/5433/20
Провадження № 1-в/522/409/21
У Х В А Л А
в порядку ст. 379 КПК України
02 грудня 2021 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, заяву засудженої ОСОБА_2 про внесення виправлення до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилось кримінальне провадження №0001053 від 04.03.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_2 , за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.
Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_2 до призначеного покарання шляхом часткового складання приєднано частину не відбутого покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки та 8 (вісім) місяців.
Прийнято рішення про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання в Одеській установі виконання покарань в період з 24 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_2 надіслала заяву про внесення виправлення до вироку суду, так як у вступній частині вироку судом вказано про те, що остання була засуджена вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, замість правильного ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України. Також, вважає, що суд допустив описку в частині зарахування строку попереднього ув`язнення так як вона знаходилась в установі попереднього ув`язнення ще 29.05.2020 року.
До судового засідання засуджена не була доставлена, а її неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Прокурор до судового засідання не з`явився, та його неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлення до ухвали.
Суд, розглянувши надані матеріали, дійшов висновку про наступне.
Відповідно ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
В той же час, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.
Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необгрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Так, дослідивши матеріали справи, суд погоджується , що у вступній частині вироку кваліфікація злочину, винною у вчиненні якого визнана ОСОБА_2 вироком Овідіопольского районного суду Одеської області зазначена неправильно, що є технічною помилкою і може бути виправлено, шляхом винесення відповідної ухвали, а тому в цій частині заява ОСОБА_2 повинна бути задоволена.
В той же час, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення то суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
У рамках даного провадження ОСОБА_2 не утримувалась під вартою, а тому до неї не було застосовано попереднє ув`язнення і відповідно судом не приймалося рішення про зарахування такого строку у строк виконання вироку. Таким чином, у цій частині заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки викладене засудженою не опискою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 22, 26, 372, 379 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Внести виправлення до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року, де правильно вважати у вступній частині:
«вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року за ч. 3 ст. ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75-76 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2020 року скасовано рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання».
У задоволенні вимог про внесення виправлення щодо строку попереднього ув`язнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя ОСОБА_3
02.12.2021