Справа № 305/397/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому удовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.10.2019.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно вказаного вироку від 24.10.2019 ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що він, будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України вироком того ж місцевого суду від 10.07.2015 до 200 годин громадських робіт, ухилився від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі від відбування покарання у виді громадських робіт, в наступний спосіб.

31.08.2015 ОСОБА_7 став на облік до Рахівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції відділу ДПтС України в Закарпатській області.

Будучи ознайомленим з порядком та умовами відбуття покарання у вигляді громадських робіт та попередженим про можливу кримінальну відповідальність, на підставі розпорядження Великобичківського селищного голови № 120/02-03 від 01.10.2015, приступив з 05.10.2015 до виконання наведеного вище покарання у виді громадських робіт на території Великобичківської селищної Ради.

Наставником засудженого ОСОБА_7 серетарем цієї ж селищної ради ОСОБА_8 ознайомлено ОСОБА_7 з порядком, затвердженим Великобичківським селищним головою ОСОБА_9 та графіком відбуття вказаного покарання: щоденно, крім неділі, по 4 год. в день з 8 по 12 год., починаючи з 05.10 по 02.12.2015, у жовтні 2015 року 92 години, у листопаді 2015 року 100 годин, у грудні 2015 року 8 годин громадських робіт.

Протягом жовтня 2015 року ОСОБА_7 відпрацював 92 години з призначеного йому місцевим судом вказаного покарання.

З 24.11.2015 по 09.11.2016 ОСОБА_7 в порушення ч.3 ст.40 КВК України, п. 5.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, проігнорувавши попередження та повідомлення Рахівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції (на той час), не виконував вказаний вище вирок місцевого суду від 10.07.2015 в частині призначеного йому зазначеного вище покарання, не дотримуючись визначеного відповідним графіком та законодавством порядку строків та умов відбування громадських робіт, що мало виразитися у щоденній його явці до Великобичківської селищної ради з метою відпрацювання передбачених робіт, не маючи для цього відповідних поважних причин.

Не погоджуючись зі вказаним вище вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.10.2019, прокурор ОСОБА_6 звернувся до Закарпатського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_7 звільненим від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України на підставі ст.49 КК України, а дане кримінальне провадження закритим.

В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Цей злочин він вчинив у 2015 році, тобто з моменту його вчинення пройшло більше 2 років. В судовому засіданні обвинувачений вину визнав, розкаявся та разом зі своїм захисником просили звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання вказаної вище апеляційної скаргипрокурора ОСОБА_6 , вивчивши матеріали даного кримінального провадження, обговоривши доводи прокурора, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів даної справи вбачаєтьтся, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Цей злочин він вчинив у 2015 році, тобто з моменту його вчинення пройшло більше 2 років. В судовому засіданні обвинувачений зі своїм захисником просили звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведені вище обставини й, зокрема, визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в суді першої інстанції у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та заявленням наведеного вище відповідного клопотання, місцевий суд мав приймати одразу рішення про закриття даного кримінального провадження на підставі ч.2 ст.284 КПК України.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 404,407,418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.10.2019 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України на підставі ст.49 КК України, а дане кримінальне провадження закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а учасниками, які не були при цьому присутні в той самий строк з дня вручення їм копії даної ухвали.

Судді