Справа № 307/793/22
Провадження № 1-кс/307/176/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області каптіана поліції ОСОБА_4 погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 21.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21 лютого 2022 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом легковим автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 року випуску, вартість якого становить 300 000 ( триста тисяч гривень), шляхом вільного доступу, сів за кермо відкритого автомобіля, що був припаркований біля воріт будинку АДРЕСА_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серія НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , і в той момент перебував у володінні його батька ОСОБА_8 , не маючи права на користування даним автомобілем, умисно, протиправно, всупереч волі користувача ОСОБА_8 , та власника ОСОБА_7 , за допомогою кнопки «старт-стоп» запустивши двигун, поїхав у невідомому напрямку.
B подальшому катаючись на даному автомобілі марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 , не впорався із керуванням та допустив дорожньо-транспортну пригоду на правому узбіччі автомобільної дороги, що по вулиці Возз`єднання в селі Середнє Водяне у напрямку смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, через, що зупинив автомобіль, і саме у такий спосіб незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.
22 лютого 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вказує слідчий, вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2022, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 , допитом потерпілого ОСОБА_7 , допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та протоколами проведених оглядів місця події від 21.02.2022 року.
Слідчий зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий зазначає, що наведене вказує на необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід не дозволить уникнути вищевказаних ризиків та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з цим зауважив, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підлягає уточненню, оскільки товаро-знача експертиза автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 ще проводиться. Зазначив, що кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_5 як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відбулася на підставі загально відомої інформації про вартість тотожних автомобілів, яку можна знайти в мережі інтернет. Однак на час розгляду клопотання, зібрані органом досудового розслідування матеріали не містять доказів, які б підтверджували вартість викраденого автомобіля.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, та просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні внесеного клопотання, зауваживши на недоведеності ризиків, вказаних у клопотанні. Разом з цим, просила у разі доведення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, розглянути можливість застосування відносно її підзахисного альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаний з триманням під вартою. Звернула увагу, що вартість автомобіля не встановлено, що впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечуючи обставин події ствердив, що на автомобілі, який було припарковано біля його дворогосподарства були відкручені колеса, а відтак вбачає в цьому замах на його життя.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000102 від 21.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, як вбачається з витягу з ЄРДР, проводилося Слідчим відділом Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.
21.02.2022 року о 16.00 год ОСОБА_5 було затримано в службовому кабінеті №219 СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Тячів, вулиця Нересенська, 1, Закарпатської області.
22.02.2022 року у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки. У п. 13.3 даної постанови зазначено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років конфіскацією майна або без такої.
Водночас, слідчий суддя бере до уваги що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є незаконне заволодіння транспортним засобом вартість якого, яка становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На час розгляду клопотання, всі доводи прокурора, щодо вартості транспортного засобу спиралися на наявні в мобільному телефоні в мережі інтернет, без посилання на відповідний ресурс відомості. На підтвердження вказаних обставин, прокурор та слідчий надати будь-які матеріали (виписки, світлини, порівняльні скриншоти, та експертні оцінки чи висновок товарознавчої експертизи) надати не спромоглися.
В судовому засіданні прокурор стверджував, що товаро-знавча експертиза вказаного транспортного засобу ще не проведена, однак відповідно до загально відомої інформації про вартість тотожних автомобілів, яку можна знайти в мережі інтернет, вартість даного автомобіля складає близько 300 000 гривень, що узгоджується з вказаною кваліфікацією.
Разом з цим в зібраних органом досуовдого росзлідвання матеріалах відсутніть будь-які докази, які б дозволили встановити вартість автомобіля, та відповідність зазначеної в клопотанні та повідомленні про підозру кваліфікації дій ОСОБА_5 .
Слідчим суддею береться до уваги факт недоведення органом досудового розлідування на час розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вартості транспортного засобу, що є оціночним поняттям та має значення в частині правильного визначення кваліфікації кримінального правопрушення в якому підозрюється ОСОБА_5 .
Зокрема в разі визначення експертним шляхом вартості транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням його технічних характеристик, в розмірі менше ста неоподатковуваних мінімумів громадян, кваліфікація кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 не відповідатиме ч.2 ст. 289 КК України. Доказів, які б надавали слідчому судді можливість, з посиланням на належні та допустимі докази, дійти висновку про вірність кваліфікації кримінального правопорушення на данному етапі досдувого росзлідування, прокурором не надано.
З огляду на наведене, слідчий суддя звертає увагу, що відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить менше ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачена ч. 1 ст. 289 КК України, та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, а відтак в силу положень ч.2 ст.183 КПК України до осіб, які вчинили такий злочин не може бути застований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2022 року відповідно до якого, відповідно за результатами відпрацювання повідомлення працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області встановлено, що 21.02.2022 року, близько 12 год 00 хв ОСОБА_5 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, здійснив угон автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», який був припаркований на узбіччі вул. Олімпійська, с. Середнє Водяне, який був відчинений та з ключами в автомобілі. З місця вчинення злочину на автомобілі поїхав в напрямку с. Верхнє Водяне, Рахівського району, де біля будинку №23 на вул. Воз`єднання вчинив дорожньо-транспортну подію без травмованих та був затриманий нарядом СРПП, (а.с. 5-7), протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 від 21.02.2022 року (а.с. 8-9) допитом потерпілого ОСОБА_7 від 21.02.2022 року (а.с. 14) протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 21.02.2022 року та ОСОБА_9 від 22.02.2022 року (а.с. 16-19) протоколами проведених оглядів місця події від 21.02.2022 року (а.с. 10-13)
Водночас, слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у разі його доведення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, наявність у нього постійного місця проживання, сімейний стан підозрюваного, який є одруженим та фактично з сім`єю не проживає, по місцю проживання згідно наданої Солотвинською селищною радою характеристики, характеризується позитивно (а.с.31) та в судовому засіданні пояснював, що не буде ухилятися від органу досудового розслідуваня та суду та на їх першу вимогу з`явиться на виклик.
Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Оцінюючи доводи сторони кримінального провадження з боку обвинувачення про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Разом з цим доводи сторони обвинувачення про існування, зазначеного у клопотанні ризику, щодо можливості вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та прокурором не надано жодного доказу, який би вказував на те , що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності, про що останній повідомляв у судовому засіданні, у зв`язку з цим ці ризики не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК Україи на даному етапі досудового розслідування, необхідність запобігання ризику незаконно впливати на свідків, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, але не доведено обставини, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під варту слід відмовити.
Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без застосування електронних засобів контролю, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеному ризику.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на свідків у кримінальному провадженні спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, сезонного робітника, раніше не судимого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;
не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 21 квітня 2022 року, включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, було затримано о 16 год. 00 хв. 21.02.2022 року, негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 25 лютого 2022 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1