Справа № 503/695/21
Провадження № 1-кп/503/44/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 16.01.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого інструктором Кодимської автошколи «Автостар», раніше не судимого в розумінні ст.89 КК України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 в кінці квітня 2019 року, у денний час доби, точної дати та часу слідством не встановлено, перебуваючи та сміттєзвалищі, що розташоване на околиці м. Кодима Подільського району Одеської області, помітив полімерний пакет чорного кольору, в якому виявив: 2 (дві) осколкові гранати РГД-5 з 2 (двома) підривачами типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) для ручних гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42, які при конструктивному поєднанні являються бойовими припасами 2 (двома) ручними осколковими гранатами РГД-5; пороховий заряд ПГ-7ПЛ пострілу ПГ-7В до ручного гранатомету РПГ-7, РПГ-7Д, який містить нітрогліцеріновий порох та є вибуховою речовиною метальної дії; 23 мм патрон з осколково-фугасно-запальним снарядом, який належить до бойових припасів; засоби ініціювання вибуху 2 (два) електродитонатори ЄДП і 2 (два) мінні детонатори МД-5М, які відносяться до категорії вибухових пристроїв; речовину вагою 264 грами, яка є пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену та належить до вибухових речовин бризантної дії, а також 1 (один) патрон калібру 14,5х114 мм, споряджений кулею бронебійно-запалювальної дії «Б-32», що є боєприпасом. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, таємно, в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України №622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», з метою подальшого зберігання вищезазначених бойових припасів, шляхом вільного доступу взяв виявлений ним чорний полімерний пакет з боєприпасами та вибуховими речовинами та поклав його у салон свого автомобіля, тим самим здійснивши придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, а після цього приніс ці предмети до свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , та заховав їх у гаражному приміщенні за вищевказаною адресою, чим вчинив їх незаконне носіння, та почав зберігати придбані ним бойові припаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання. В подальшому, у квітні 2019 року, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, таємно винесла вказані предмети з приміщення гаражу до присадибної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , та закопала їх. 13.07.2020 року у період часу з 11 години 33 хвилини по 16 годину 31 хвилину працівниками поліції за письмовою згодою особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, про добровільну видачу бойових припасів та вибухових речовин під час проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено придбані обвинуваченим ОСОБА_4 бойові припаси та вибухові речовини.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення судом суті обвинувачення повністю та беззастережно визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), а також визнав всі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, ОСОБА_4 запевнив суд, що усвідомлює незаконність своїх дій та щиро кається у вчиненому ним кримінальному правопорушенні.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що він дійсно в 2019 році, точної дати, часу та пори року не пам`ятає, виявив на сміттєзвалищі, що розташоване на околиці м. Кодима, полімерний пакет з боєприпасами та вибуховими речовинами, що перелічені в обвинувальному акті, та з метою захисту населення від можливих наслідків спрацювання виявлених ним боєприпасів та вибухових речовин, взяв їх та перевіз на своєму автомобілі до місця свого проживання. В подальшому, він зберігав їх без передбаченого законом дозволу у гаражному приміщенні. Крім того, обвинувачений зазначив, що добровільно не здав виявлені ним бойові припаси та вибухові речовини, оскільки не знав порядку вчинення такої дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вислухавши показання обвинуваченого, суд встановив що вони повністю узгоджуються з встановленими на досудовому розслідуванні обставинами кримінального правопорушення, які прокурор виклав в обвинувальному акті.
Отже, суд дійшов до наступних висновків.
Своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.
Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Разом з тим, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особисте ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, наявність у нього постійного місця проживання та його позитивні характеристики як за місцем роботи, так і за місцем проживання, ті обставини, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що в розумінні ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також інформацію щодо обвинуваченого, вказану у досудовій доповіді органу пробації, зі змісту якої вбачається, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої суспільної небезпеки.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції та частини даної статті, та звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судових вибухотехнічних експертиз в загальній сумі 11768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовими доказами слід розпорядитись у відповідності до положень ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст.76 КК України, обов`язки:
- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання або роботи.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових вибухотехнічних експертиз в загальній сумі 11768 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Речові докази: 2 (дві) осколкові гранати РГД-5 з 2 (двома) підривачами типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) для ручних гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42, які при конструктивному поєднанні являються бойовими припасами 2 (двома) ручними осколковими гранатами РГД-5; пороховий заряд ПГ-7ПЛ пострілу ПГ-7В до ручного гранатомету РПГ-7, РПГ-7Д, який містить нітрогліцеріновий порох; 23 мм патрон з осколково-фугасно-запальним снарядом; засоби ініціювання вибуху 2 (два) електродитонатори ЄДП і 2 (два) мінні детонатори МД-5М; речовину вагою 264 грами, яка є пластичною вибуховою речовиною на основі гексогену; 1 (один) патрон калібру 14,5х114 мм, споряджений кулею бронебійно-запалювальної дії «Б-32», - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області, з урахуванням обмежень, визначених в ч.2 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1