УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Звертаючись з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2018 в рамках кримінального провадження №0001223 накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 3,613 га з кадастровим номером :04:003:0030, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.

Обгрунтовуючи правові підстави звернення із вказаним клопотанням адвокат ОСОБА_4 вказує, що власник спірного майна ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємцем на спадкове майно померлої, у тому числі на спірну земельну ділянку, за законом, є ОСОБА_5 , однак накладений арешт позбавляє можливості останню отримати свідоцтво про право на спадщину.
Також вказує, що вказана земельна ділянка не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому відсутня будь-яка потреба у подальшому застосуванні арешту майна, у зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, звертаючись з клопотанням просила здійснювати розгляд за її відсутності.

Слідчий ОСОБА_3 проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував та зазначив, що право власності на спірну земельну ділянку набуто ОСОБА_6 з порушення вимог закону, а законність накладеного арешту перевірялась в апеляційному порядку та залишено без змін ухвалу слідчого судді від 13.06.2018.

Заслухавши доводи слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

До слідчого судді звернулась адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням в порядку ст.174 КПК України вказуючи на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2018 в рамках кримінального провадження №0001223 накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 3,613 га з кадастровим номером :04:003:0030, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.

Звертаючись з клопотанням заявник вказує, що накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки вказана земельна ділянка не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому відсутня будь-яка потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

У той же час, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна заявником не надано доказів на підтвердження такої правової позиції, а тому, на переконання слідчого судді, викладені заявником обставини є лише припущенням та документально нічим не підтверджені.

Крім того, заявником не долучено до матеріалів клопотання ухвали слідчого судді від 13.06.2018 завіреної в належний спосіб, що перешкоджає слідчому судді перевірити ті обставини, на які посилається заявник.

При цьому слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав на порушення вимог закону при оформленні права власності на спірне майно та зазначив, що у подальшому застосуванні арешту майна не відпала потреба.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Отже, оскільки слідчим ОСОБА_3 доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, не відпала потреба, а заявником означеного не спростовано, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2021 у кримінальному провадженні №0001223.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 20.09. 2021.

Слідчий суддя