Провадження № 11-кп/824/3989/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

9 листопада2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 9 липня 2021 року між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, українцем, громадянином України, не працюючим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим, у кримінальному провадженні №0000297, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місяця роботи або навчання.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду затверджено угоду про визнання винуватості від 9 липня 2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_8 і прокурором та визнано ОСОБА_8 винним та засудженим за вчинення кримінального проступку за наступних обставин.

Так, 13.09.2020 року близько 15:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, по вул. Мічуріна, знайшов на землі чотири пластикові прозорі контейнери, з вмістом порошкоподібної речовини, усвідомлюючи при цьому, що дана речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, залишив її собі для власного вживання, тим самим незаконно придбав вказану речовину для власного вживання без мети збуту. Після цього ОСОБА_8 поклав чотири пластикові прозорі контейнери, з вмістом порошкоподібної речовини до свого портфелю з написом «Адідас» та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

13.09.2020 року, о 18 год. 05 хв., ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 298-2 КПК України за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе поблизу будинку № 9, що по вул. Ломоносова. Під час обшуку в рюкзаку темно-синього кольору з написом Адідас, було виявлено та вилучено чотири пластикові прозорі контейнери, в яких знаходились прозорі поліетиленові пакети з вмістом порошкоподібної речовини.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/1 1 1-20/44585 від 17.09.2020, надані на дослідження порошкоподібні речовини рожевого кольору, які містились в чотирьох пакетах з прозорого безбарвного полімерного матеріалу із пазовими застібками містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса амфетаміну в речовинах складає 0,851 г.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання узгоджене сторонами угоди, а саме 1 рік обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послалася на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що в даному кримінальному провадженні, сторонами укладено угоду про визнання винуватості та узгоджено покарання за ч. І ст. 309 КК України у виді 1року обмеження волі з іспитовим строком, однак суд, ухвалюючи вирок, призначив покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Також зазначає, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 формально, істотно порушив кримінальний процесуальний закон, проігнорував загальні засади призначення покарання. Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 застосував редакцію ч. 1 ст. 309 КК України до 30.06.2020 року, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі, що є недопустимим, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню, та не застосував санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, що діяла на момент вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 , думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 підлягає задовленню, а апеляційна скарга прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КГІК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Проте суд першої інстанції вказаної норми КПК України не дотримався та призначив ОСОБА_8 покарання, не обумовлене в угоді про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості, сторонами обумовлено покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Проте суд першої інстанції вийшов за межі домовленостей, узгоджених в угоді про визнання винуватості, і призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України поклав на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з наведеним, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Суддя Суддя Суддя