ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/535/21 Справа № 705/4951/21
Категорія: ст. 179 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2021, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Умань Черкаської області громадянина України, із вищою освітою,

одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює диспетчером міста ПрАТ «Черкасиобленерго» м. Умань, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відмовлено в обранні запобіжного заходу ,

в с т а н о в и в :
11.11.2021 слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Із клопотання вбачається, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001242 від 09.11.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, по факту незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2021 близько 20 години 15 хвилин в м. Умань, Черкаської області, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 17 по вулиці Успенській, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, застосував до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні ударів ногами та кулаками в голову та інші частини тіла, а також нанесенні одного удару викруткою в задню частину голови, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, після чого діючи умисно і цілеспрямовано, незаконно заволодів автомобілем «DAEWOO Lanos TF69Y» р. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 та яким правомірно користувався ОСОБА_11 .

09.11.2021 о 23 год. 50 хв. працівниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

10.11.2021 о 18 год. 07 хв. повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою подальшого ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого та свідка ОСОБА_12 у кримінальному провадженні; вчинити інший злочин, в тому числі відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного та те, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, враховуючи наявні ризики щодо особи підозрюваного та враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, характер якого свідчить про нестійке прийняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, нехтуючи елементарними правилами поведінки, проявляючи зі своєї сторони агресію, перебуваючи неізольованим від суспільства, може продовжити вчиняти аналогічні злочини, може незаконно впливати на потерпілого та свідка, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідство приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

У зв`язку з чим слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання останнього, а саме: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового слідства, без застосування електронних засобів контролю, терміном на 60 діб; у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та негайно звільнено ОСОБА_13 з-під варти із зали суду.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_13 прибувати за кожною вимогою до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, Уманської окружної прокуратури та Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що зважаючи на наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такого, проте: підозрюваний не намагався переховуватися від правоохоронних органів; має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітніх дітей і дружину, постійно проживає та офіційно працює у м. Умані, що в сукупності свідчить про відсутність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України; раніше не судимий; характеризується позитивно; покази, надані на досудовому слідстві, не змінював під час розгляду клопотання; даних, які б свідчили, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого з метою примушування змінити їхні покази або ж вчиняти щодо потерпілого кримінальні правопорушення матеріали клопотання не містять та не здобуті у судовому засіданні.

З огляду на викладене, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 177 КПК України не доведено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати вважаючи ухвалу незаконною з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, а застосований щодо підозрюваного запобіжний захід, не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_13 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання останнього у межах строків досудового розслідування без застосування електронних засобів контролю терміном на 60 діб.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу тими ж доводами, що і клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, прокурор зокрема зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги характер та фактичні обставини особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років характер якого свідчить про нестійке прийняття підозрюваним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності, прояви агресії. Не будучи ізольованим останній може незаконно впливати на потерпілого та свідка, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 177, 178, 181 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя керувався положеннями ст. ст. 177-179, 182, 193-194 КПК України вказавши, що прокурором не доведено існування жодного ризику, наведеного у клопотанні щодо останнього.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).

Слідчий суддя вірно встановив, що з огляду на наявність підзори у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, проте, підозрюваний не намагався переховуватися від правоохоронних органів, має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітніх дітей і дружину, постійно проживає та офіційно працює у м. Умані, раніше не судимий, характеризується позитивно, покази, надані на досудовому слідстві, не змінював під час розгляду клопотання, даних, які б свідчили, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого з метою примушування змінити їхні покази або ж вчиняти щодо потерпілого кримінальні правопорушення матеріали клопотання не містять та не здобуті у судовому засіданні.

Стосовно доводів слідчого у клопотанні та прокурора в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності ( Becciev v . Moldova п . 58).

Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).

Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання прийнято з дотриманням вимог КПК України та узгоджується з позиціями ЄСПЛ.

Одночасно, дослідивши матеріали провадження, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про його особу в їх сукупності.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та вважає, що прокурор не довів обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано вказав, що на даному етапі досудового розслідування в даному випадку щодо питання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

На теперішній час досудове розслідування триває, підстав стверджувати про невідповідність змісту підозри обставинам інкримінованого правопорушення не має, обставини кримінального правопорушення мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Рішення слідчого судді прийнято на основі всебічно з`ясованих обставинах, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Прокурор під час апеляційного розгляду також не зміг довести обставин необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту.

Більш того, колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги прокурора , встановлено що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 перебуває на розгляді в уманському міськрайонному суді, відповідно, на даний час питання про застосування відносно нього запобіжного заходу відноситься до дискреційних повноважень суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З врахуванням викладеного, на думку колегії суддів рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 179, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити відхилити, ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2021 про відмову в обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Судді :