ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/584/21
Номер провадження 1-кп/292/106/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року смт.Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000186 від 01.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого військовослужбовцем, військовозобов"язаного, раніше несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
30 липня 2020 року близько 20 год. 30 хв. поблизу клубу по АДРЕСА_2 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, однак не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, здійснив поштовх обома руками в область грудної клітини ОСОБА_5 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на обочину проїзної частини по АДРЕСА_2 . В результаті падіння ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки у вигляді підшкірної емфіземи, пухирців повітря в підшкірно-жировій клітковині, перелому 5, 6, 7 ребер справа по передній і задній підпахвинних лініях із розвитком пневмотораксу, що супроводжується наявністю повітря в плевральній порожнині справа і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно в кінці липня 2020 року у вечірній час поблизу клубу в с.Новини Пулинського району між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої він штовхнув останнього обома руками в область грудної клітки, від чого той впав на обочину та отримав тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутнотсі. Кримінальним правопорушенням шкоди йому не завдано. Претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не має. Щодо суворості міри покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та вивчив матеріали, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з"ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні даного кримінального правопорушення і ці його умисні дії, які виразились в необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, судом кваліфікуються за ст.128 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлено, що, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Абзацом 2 п.2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Згідно з ч.1 ст.69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Враховуючи мету, принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке є формою реалізації кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням конкретних обставин справи та характеризуючих даних, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності обставин, що пом`якшують покарання, а саме - щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків, так як потрепілий претензій матеріального характеру немає суд вважає за можливе, враховуючи положення ст.ст.58, 69 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 6 місяців з відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави у розмірі 10 відсотків, яке на думку суду, з урахуванням положень ч.2 ст.50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, ст.128 КК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням положень ст.58, 69 КК України у виді 6 (шести) місяців службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1