Справа № 364/23/22
Провадження № 1-кп/364/23/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
представника Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.12.2021 року за № 0003142 відносноОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не є депутатом, військовозобов`язаний, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачають відповідальність за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що в ніч з 14 на 15 грудня 2021 року, точний час під час досудового розслідування не встановлено, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_7 прибув до території домогосподарства в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 . Впевнившись в тому, що будь-хто із сторонніх осіб його не бачить, ОСОБА_7 відчинив запірний пристрій на воротах та проник на територію зазначеного подвір`я (сховища). Після цього ОСОБА_7 пройшов до гаражного приміщення і шляхом вільного доступу зайшов в середину, де умисно, таємно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб, викрав дизельне пальне, об`ємом 300 літрів, що знаходилось у 14 каністрах об`ємом 20 літрів та 1 каністрі об`ємом 25 літрів, в якій було 20 літрів дизельного пального, ручну електроциркулярку жовтого кольору марки «Einhell» 300 BHS 66-1.

З місця скоєння злочину ОСОБА_7 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 10 632,60 гривень.

Крім цього, 15 грудня 2021 року, близько 21-ї години ОСОБА_7 перебував на території домогосподарства в АДРЕСА_4 , де проживає сім`я ОСОБА_8 . Поспілкувавшись із

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ОСОБА_7 вийшов з будинку. В цей час у нього виник умисел на викрадення бензопили, що зберігалась біля господарського приміщення на території вищевказаного домогосподарства. ОСОБА_7 пройшов до господарського приміщення та впевнившись в тому, що будь-хто із сторонніх осіб його не бачить, повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав бензопилу марки «Світязь», що належить ОСОБА_5 .

З місця скоєння злочину ОСОБА_7 зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 855,00 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, ствердив обставини їх вчинення, зазначені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що дійсно в ніч з 14 на 15 грудня 2021 рокуна АДРЕСА_3 , викрав у ОСОБА_4 дизельне пальне, об`ємом 300 літрів, що знаходилось у 14 каністрах об`ємом 20 літрів та 1 каністрі об`ємом 25 літрів, в якій було 20 літрів дизельного пального та ручну електроциркулярку жовтого кольору. Потім 15 грудня 2021 року, близько 21-ї години по АДРЕСА_4 він викрав бензопилу марки «Світязь», що належить ОСОБА_5 . Суду вказав, що розкаюється у вчиненому, зробив відповідні висновки, подібного вчиняти більше не буде, просив вибачення у потерпілих.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердили обставини вчинення кримінальних правопорушень, на суворому покаранні не наполягали, оскільки обвинуваченим ОСОБА_7 ОСОБА_4 було частково відшкодовано, а ОСОБА_5 повністю відшкодовано завдану їм майнову шкоду шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов потерпілі не заявляли.
Суд, беручи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінальних правопорушень, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у сховище, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Одночасно суд бере до уваги положення ч. 1 ст. 33 КК України, за якими сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.
Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України є несудимим, непрацюючий, одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей і непрацездатних осіб не має. Дитина, зазначена в обвинувальному акті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з свідоцтвом про народження має матір ОСОБА_11 та батька ОСОБА_12 (а.к.п. 59), обвинуваченим ОСОБА_7 не усиновлена, а відтак знаходиться на утриманні своїх батьків та не відноситься до осіб, які перебувають на утриманні ОСОБА_7 . По місцю проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо (а.к.п. 63).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не встановив.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, позицію потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не наполягають на суворому покаранні обвинуваченому. Одночасно враховуючи вищевикладене та досудову доповідь Білоцерківського районного сектора №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 27.01.2022 року № 32/09/149-2022 (а.к.п. 40-45) щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та яка була повністю підтримана у судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, середнього показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня показника ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, тому суд прийшов до наступного висновку.

Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги:
- положення ч. 1 ст. 70 КК України, яка вказує, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань;
- положення ст. 12 КК України, відповідно до якого кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів; а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України до нетяжких злочинів;
- наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставини;
- відсутність підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України.
Отже, при таких обставинах, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства, тому йому слід остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України, допустивши поглинення менш суворого покарання більш суворим та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Одночасно, суд вважає за необхідне відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).
Цивільний позов потерпілими до обвинуваченого не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Однак матеріали кримінального провадження вказують, що процесуальні витрати на стадії досудового слідства - відсутні.
Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком 5 (п`ять) років.
Його ж визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_7 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3(три) роки.

Відповідно до п. п. 1,2, ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні - не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:
- дизельне пальне, що зберігається у семи пластмасових каністрах (шість об`ємом 20 л та одну об`ємом 25 л, наповнену на 20 л) та ручна електроциркулярка жовтого кольору марки «Einhell» 300 BHS 66-1, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 залишити власниці;
- бензопила марки «Світязь», яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити власниці;
- 11 (одинадцять) фіскальних чеків, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1