Справа № 346/48/22
Провадження № 1-кп/346/367/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 16.12.2021 року за № 0000577, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, депутатом не обирався, згідно зі ст.89 КК України не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений умисно приховав тяжкий злочин за таких обставин.
В період з 22:00 год. 03.12.2021 р. по 05:00 год. 04.12.2021 р. обвинувачений, перебуваючи за вказаним місцем свого проживання, спостерігаючи та усвідомлюючи, що його знайомий ОСОБА_6 під час конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в АДРЕСА_2 , умисно спричинив останній тілесні ушкодження у виді закритої внутрішньо-черепної травми зі стисканням головного мозку з гострою правобічною субдоральною гематомою, що спричинили смерть потерпілої на місці події.
Після цього обвинувачений, знаючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин та, не будучи членом його сім`ї чи близьким родичем, завідомо не повідомив в правоохоронні органи про вчинений злочин, а почав активно сприяти в його приховуванні, винісши спільно з ОСОБА_6 тіло ОСОБА_7 із зазначеної квартири та залишивши його на вулиці.
04.12.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Під час досудового розслідування, а саме 31.12.2021 року між прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , що здійснював процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до цієї угоди ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, сприяти розслідуванню і встановленню обставин його вчинення, у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Коломийською окружною прокуратурою та іншими правоохоронними органами області у викритті та виявленні відомих йому правопорушень. Сторони також узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення підозрюваному призначається покарання у вигляді арешту строком на три місяці.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити зазначену угоду.
Підозрюваний, який вже згідно з правилами ч.2 ст.42 КПК України набув статусу обвинуваченого, також підтримав угоду про визнання винуватості і просить суд затвердити її. При цьому він пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, обвинувачений повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди. Також ОСОБА_4 роз`яснено обмеження щодо права оскарження вироку та інші наслідки, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. При цьому він не бажає проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні.
Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши необхідні матеріли провадження, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно з правилами ч.4 вказаної статі угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є відповідно до ст.12 КК України злочином середньої тяжкості.
Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що вказані обставини знайшли своє відображення в розглядуваній угоді про визнання винуватості.
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови вказаної угоди відповідають вимогам закону, угода не суперечить інтересам суспільства, не порушує законні права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, а також відсутні інші підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України, не встановлено. Пом"якшуючою покарання обставиною згідно зі ст.66 КК України є щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину.
До набрання вироком законної слід застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Речовий доказ, а саме: диск «AxentСD-R 700 MB» № В 312WA 25185418LH слід залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження, наявних в прокурора.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 374, 469, 470, 472- 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.12.2021 року між прокурором Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді арешту на строк три місяці.

До набрання вироком законної сили застосувати до засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти його під варту негайно в залі судових засідань.
Строк відбуття засудженим ОСОБА_4 покарання рахувати з 23 лютого 2022 року з 13 год. 00 хв. з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день арешту.
Зобов`язати ОСОБА_4 протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину не вчиняти інших злочинів.
Речовий доказ:
- диск «AxentСD-R 700 MB» № В 312WA 25185418LH, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження, наявних в Коломийській окружній прокуратурі Івано-Франківської області.
У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою та сьомою статті 474 КПК України , в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1