ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2798/21 Справа № 199/460/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги

04 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2 ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001805, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 10 років. Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 121 КК України та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на її відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що така скарга не може бути розглянута судом апеляційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам, зазначеним у ст. ст. 396, 407, 420, 421 КПК України.

Так, захисник обвинуваченого в своїй скарзі просив ухвалити відносно його підзахисного новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, тобто сторона захисту фактично ставить питання про пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання.

Проте, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що такі вимоги апеляційної скарги захисника обвинуваченого не тільки виходять за межі повноважень апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг, передбачених положеннями ст. 407 КПК України, а й суперечать положенням ст. ст. 420, 421 КПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

- залишити вирок без змін;

- змінити вирок;

- скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок (у випадку призначення більш суворого покарання, відповідно до вимог ст. ст. 420, 421 КПК України);

- скасувати вирок і закрити кримінальне провадження;

- скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 420, 421 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює новий лише у випадку необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, а також необхідності застосування більш суворого покарання, в той час як сторона захисту навпаки просить призначити більш м`яке покарання, аніж було обрано судом першої інстанції.

Тобто, положеннями вказаної норми не надано суду апеляційної інстанції повноважень щодо ухвалення нового вироку у випадку пом`якшення покарання обвинуваченому, про яке просить сторона захисту, а тому, прохальна частина поданої апеляційної скарги має бути приведена у відповідність положенням ч. 1 ст. 407 КПК України.

У зв`язку із викладеним, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України було залишено без руху та надано стороні захисту строк на усунення вказаних в даній ухвалі недоліків.

01 жовтня 2021 року за вх. №11-28378 від захисника обвинуваченого надійшла апеляційна скарга в новій редакції, і відповідно до змісту прохальної частини відредагованої апеляційної скарги, захисник просить вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України в частині призначеного покарання змінити.

При цьому, захисник не зазначає, яким саме чином, на його думку необхідно змінити вирок суду першої інстанції, і що в призначеному судом першої інстанції ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України підлягає зміні, тобто стороною захисту не вказано, яке на їх думку покарання, його вид та міра, відповідатиме обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також, буде достатнім для досягнення виправлення останнього. Окрім цього, призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції застосував ч. 4 ст. 70 КК України та призначав остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, про що ані в мотивувальній, ані в прохальній частині своєї апеляційної скарги захисник, також, не вказує, не зазначає, яке на його думку остаточне покарання ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, із врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України буде на його думку обґрунтованим та справедливим.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, оскільки стороною захисту належним чином не було виконано вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, та не надано апеляційної скарги, прохальна частина якої була б викладена повно, логічно та послідовно, із зазначенням усіх вимог щодо зміни оскаржуваного рішення та призначення нового покарання, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Тож, керуючись положеннями ст. 399 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року відносно ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 121 КК України повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її підписання, а обвинуваченим в той же строк - з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду: ОСОБА_2