Справа №757/2899/22-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1297/2022 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного (в режимі ВКЗ із
ДУ «Київський слідчий ізолятор») ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002168 від 25.10.2021 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.03.2022 року, включно, із визначенням застави у розмірі 1 984 800,00 гривень,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Івано-Франківської області, українцю, громадянину України, із вищою освітою, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуальним керівництвом другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002168 від 25.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

26 листопада 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

26 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.01.2022 року із визначенням застави у розмірі 1323 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

20 січня 2022 року старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, оскільки існують об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, зокрема, не проведено ряд слідчих і процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу. При цьому, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , наразі не зменшились та продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року клопотання слідчого задоволено, до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.03.2022 року, включно,із визначенням застави у розмірі 1 984 800,00 гривень. Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на обставини, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, даних, що характеризують особу підозрюваного, доведеність прокурором існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та доведеність того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

На вказану ухвалу слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною через істотне порушення кримінального процесуального закону. Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, а саме: наявність у нього міцних соціальних зв`язків, даних про незадовільний стан його здоров`я. Також не в повній мірі досліджено докази продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які заявлені стороною обвинувачення. Звертає увагу, що досудове розслідування здійснюється вже тривалий час, всі слідчі дії у кримінальному провадженні проведені, і ризики можливої протиправної поведінки підозрюваного на даний час нівелювались. Крім того, на думку апелянта, повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, викликає обґрунтовані сумніви, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність посилання слідчого судді на тяжкість покарання як на підставу ризику переховуватись від слідства або суду та на ймовірність реалізації наявних у кримінальному провадженні ризиків. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану;
підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п.48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні даними, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, є обґрунтованою.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного злочину, та конкретні обставини кримінального провадження, що у свою чергу дає підстави для застосування до ОСОБА_7 одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.). Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має на утриманні дружину, яка не працює, та малолітню дитину. Крім цього, колегія суддів враховує, що підозрюваний має тяжкі хронічні хвороби та потребує регулярної медичної допомоги.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, родини і неповнолітньої дитини на утриманні, незадовільного стану його здоров`я, а також, враховуючи що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та приймаючи до уваги недоведеність прокурором тих обставин, що протягом досудового розслідування у кримінальному провадженні з`явились інші підстави або збільшились ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують необхідність подальшого тримання підозрюваного під вартою, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.03.2022 року, включно, із визначенням застави у розмірі 1 984 800,00 гривень, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків покладених судом, визначити до 20.03.2022 року, включно.

Негайно доставити ОСОБА_7 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити його з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4