С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/7262/21
20 жовтня 2021 року в м. Києві
Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ІІ. Мотивувальна частина
В серпні 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 174 КПК України до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на йому майно, який накладений:
- 16.04.2020 ухвалою Черкаського Апеляційного суду, справа №705/700/20, на кинджал з рукояткою жовтого кольору, пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях та збільшуючу лупу, які були вилучені 19.02.2020 у ОСОБА_5 ;
- 04.08.2020 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси, справа № 711/5233/20, на фіалу (ароматницю) з металу жовтого кольору та орден Червоного прапору, що були вилучені у ОСОБА_5 19.02.2020.;
- 04.03.2020 ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду в Черкаській області, справа №705/700/20 на автомобіль ВМW, д.н. НОМЕР_1 , мобільний телефон Ірhоnе, що були вилучені у ОСОБА_5 19.02.2020.
Адвокат зазначає, що 19.02.2020 на АЗС «ОККО» що на автодорозі Київ-Одеса, біля с. Ладижинка Уманського району Черкаської області невідомі особи, що представились працівниками поліції, вчинили розбійний напад на ОСОБА_5 , який керував автомобілем «BMW», д/н НОМЕР_1 , спричинили останньому вогнепальне поранення, нанесли тілесні ушкодження та заволоділи його особистим майном.
На місце пригоди прибула слідчо-оперативна група, яка під час обшуку автомобіля, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 виявили речі, що є власністю останнього, які зовні схожі на предмети, що можуть представляти особливо історичну та культурну цінність.
Заявник вказує, що речі, які були вилучені у ОСОБА_5 в ході досудового розслідування та на які в подальшому судом було накладено арешт, не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не могли зберегти на собі будь-які слідів кримінального правопорушення, відповідно віднесення даних речей та предметів до категорії речового доказу можливо лише у разі, якщо воно було об`єктом кримінально протиправних дій або здобуто злочинним шляхом.
Разом з тим, ОСОБА_5 було надано документальні докази правомірного придбання у власність зазначених речей.
Адвокат зазначає, що подальший арешт майна ОСОБА_5 буде незаконно порушувати права останнього, який не має жодного процесуального статусу в даному кримінальному провадженні, та йому не оголошено жодної підозри у вчинені будь-якого кримінального правопорушення.
Таким чином на даний час відсутні будь-які докази відповідності належного ОСОБА_5 вилученого у нього майна, критеріям речового доказу, зазначеним у ст.98 КПК України, а саме по собі існування постанови органу досудового розслідування про визнання майна таким не відносить майно до переліку речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки критерії визнання його таким визначені нормою КПК України, яка не може бути замінена процесуальним документом органу досудового розслідування, відповідно таке твердження є таким, що грунтується на припущеннях.
Вказане свідчить про відсутність правових підстав для існування арешту накладеного на майно ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів, на що посилається орган досудового розслідування.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання про скасування арешту з наведених у ньому підстав.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання. Зазначила, що вилучене у ОСОБА_5 майно дійсно відноситься до речових доказів, щодо нього призначені експертизи, які досі не закінчені, а тому підстав для скасування арешту немає.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.
Судом встановлено, що рішеннями судів було накладено арешт на вилучене у ОСОБА_5 майно, зокрема:
- 16.04.2020 ухвалою Черкаського Апеляційного суду, справа №705/700/20, на кинджал з рукояткою жовтого кольору, пошкоджений (переломаний) предмет виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях та збільшуючу лупу, які були вилучені 19.02.2020 у ОСОБА_5 ;
- 04.08.2020 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси, справа № 711/5233/20, на фіалу (ароматницю) з металу жовтого кольору та орден Червоного прапору, що були вилучені у ОСОБА_5 19.02.2020.;
- 04.03.2020 ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду в Черкаській області, справа №705/700/20 на автомобіль ВМW, д.н. НОМЕР_1 , мобільний телефон Ірhоnе, що були вилучені у ОСОБА_5 19.02.2020.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно зі ст. 174 КК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Як вбачається зі змісту ухвал, якими накладено арешт на майно, слідчі судді керувалися вимогами статті 173 КПК України, врахували, що арешт необхідний з метою забезпечення ефективності досудового розслідування та збереження зазначеного майна, яке визнано речовими доказами, а також уникнення можливості для їх зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування відчуження, переховування або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Отже у слідчих суддів були наявні обгрунтовані підстави вважати, що дане майно має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування та те, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
При дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна встановлено, що доказів в його обгрунтування слідчому судді не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які заявник посилається у своєму клопотанні, які в своїй сукупності не доводять обгрунтованості заявлених вимог про скасування арешту.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення, законність набуття яких досліджується у кримінальному провадженні. Крім того, доводи адвоката про те, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів є необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, ухвалою слідчого судді Черкаського Апеляційного суду від 16 квітня 2020 року (провадження № 11-сс/821159/20, справа № 705/700/20) залишено в силі ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2020 року в частині накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: кинджал з рукояткою жовтого кольору, пошкоджений (переламаний) предмет, виготовлений з металу жовтого кольору, який має кругову форму з скульптурами на обох кінцях та збільшуючу лупу, з підстав відповідності цих речей критеріям речових доказів. В той же час, апеляційним судом задоволено апеляційну скаргу прокурора, та постановлено ухвалу про зберігання даного майна в камері схову речових доказів Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області через наявність ризиків пошкодження, відчуження, приховування, псування, перетворення майна.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту.
З огляду на вищевикладене, клопотання про скасування арешту підлягає залишенню без задоволення.
ІІІ. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 98, 100, 170, 174 КПК України, слідчий суддя ухвалив:
1.У задоволенні клопотання про скасування арешту відмовити
2.Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: