Справа № 174/70/22
н/п 1-кп/174/21/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000081, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду поступив обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості.
Відповідно до обвинувального акту затвердженого прокурором 31.01.2022 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_4 , 31.10.2021, близько 15.00 год. знаходився навпроти під`їзду № 4 будинку по АДРЕСА_2 , де зустрів раніше знайомого ОСОБА_6 , під час спільного розпивання спиртних напоїв з яким, побачив у останнього мобільний телефон, в цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Lenovo» модель «S-90A», який належить ОСОБА_6 .

У той же день, тобто 31.10.2021, близько 15.10 год., ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись навпроти під`їзду № 4 будинку по АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від ОСОБА_6 , засунув праву руку до лівої кишені куртки останнього, звідки, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Lenovo» модель «S-90A» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , належний потерпілому, після чого, утримуючи викрадене, з місця вчинення кримінального правопорушення - проступку зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1 266,67 грн.
31.01.2022 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні - ОСОБА_4 з іншого боку та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою вину у інкримінованому йому діянні та щиро розкаюється у вчиненому, при цьому сторони досягли порозуміння, щодо призначення обвинуваченому покарання передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків, враховано особу підозрюваного, наявність обставин, які відповідно до вимог ст. 66 України помякшують покарання, а саме: щире каяття, наявність обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні, думку потерпілого про відсутність претензій до підозрюваного, який подав заяву про укладення означеної угоди, сторони домовились про призначення підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 узгодженого покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 120 годин.
Обвинувачений ОСОБА_4 ,в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні-проступку, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України та пояснив, що 31.10.2021 року він зустрівся із ОСОБА_6 , вони разом вживали алкогольні напої біля підїзду в якому проживає ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , потім у нього виник умисел на заволодіння мобільним телефоном. Він правою рукою витяг мобільний телефон з лівої кишені ОСОБА_6 . Це сталося близько 15.00, а о 16.00 він вже продав телефон своєму знайомому. На теперішній час з потерпілим відносини нормальні.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки затвердження даної угоди, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання. Підтвердив, що угода укладена ним добровільно, він розуміє суть обвинувачення, в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості все викладено вірно, згоден із визначеною мірою покарання. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.
Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує проти затвердження угоди.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, зясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Так, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні
За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває , раніше не судимий.
Врахувавши думку потерпілого про відсутність претензій до підозрюваного, який подав заяву про укладення означеної угоди, сторони домовились про призначення підозрюваному покарання.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На суд при затвердженні угоди про визнання винуватості не можуть бути покладені інші обов`язки щодо перевірки можливості її затвердження, ніж ті, які прямо передбачені у ст. 474 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При прийнятті рішення судом зясовано, що сторони усвідомлюють зміст укладеної угоди, свої права, а також наслідки укладання, затвердження угоди, та наслідки її невиконання.
Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні спричинено потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1 266,67 грн., яку відшкодовано шляхом повернення майна потерпілому. Цивільний позов не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не обиралися.

Судові витрати по справі відсутні. Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» модель «S-90A» залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вказані питання мають бути обов`язково вирішені при ухваленні вироку судом відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України та абз. 2 ч. 3 ст. 475 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2022 року по кримінальному провадженню № 0000081 від 02.11.2021, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» модель «S-90A» залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1