Справа № 567/1466/19
УХВАЛА
15.02.2022 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог клопотання про продовження застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

в провадженні Острозького районного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000210 від 17.06.2019.

У зазначеному кримінальному провадженні щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухвалами слідчого судді Острозького районного суду від 24.09.2019 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В подальшому, ухвалами Острозького районного суду строк запобіжного заходу щодо обвинувачених було продовжено до 21.02.2022.

Станом на 15.02.2022 кримінальне провадження не розглянуте.

В судовому засіданні прокурор подала суду клопотання про продовження застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді домашнього арешту на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 24.09.2019, вказуючи, що ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились та не зникли, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити їх належної процесуальної поведінки.
Захисник в судове засідання не з`явився.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що не має наміру ухилятися від слідства та суду та впливати на потерпілого та свідків. Просив пом`якшити обов`язки передбачені запобіжним заходом і не зобов`язувати його носити електронний засіб контролю. Посилається на те, що перебування під домашнім арештом в цій частині перешкоджає йому належним чином виконувати соціальні функції щодо своєї сім`ї.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, просить змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання. Вказав, що не має наміру ухилятися від слідства та суду та впливати на потерпілого та свідків.

Обвинувачені не заперечили проти розгляду клопотання у відсутності їх захисника.
Потерпілий в судове засідання не з`явився.
Суд, заслухавши прокурора, обвинувачених, вивчивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходить з такого.

По зазначеному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді від 24.09.2019 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, який ухвалою слідчого судді від 14.11.2019 був продовжений на умовах та з покладенням обов`язків визначених ухвалою від 24.09.2019, до 18.12.2019 в межах досудового розслідування.

Крім того, ухвалами суду запобіжний захід щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - домашній арешт, в подальшому був неодноразово продовжений.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд вважає, що на даний час, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки на даний час не всі свідки обвинувачення допитані та ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті з потерпілим та свідками, а ОСОБА_5 періодично буває в с.Мощаниця Острозького району Рівненської області, тому може контактувати з більшістю свідків, з метою уникнення відповідальності та схиляння останніх до зміни показань. Одночасно суд враховує, що на даний час потерпілий допитаний та вважає, що прокурором не доведено можливість незаконного впливу на нього з боку обвинувачених.
Окрім того, обґрунтовуючи своє клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 буде переховуватись від суду та з метою уникнення від відповідальності може покинути своє місце проживання, оскільки він порушував умови застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 24.04.2021.
Водночас, суд вважає, що на даний час матеріали кримінального провадження та одноразове порушення ним умов запобіжного заходу не свідчать, що ОСОБА_4 має намір переховуватись від суду та залишити своє місце проживання.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

При цьому судом взято до уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, і в суді доведено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, та врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, можливість призначення для них покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, суд вважає за необхідне продовжити застосування щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та існуючим ризикам, що відповідає особам обвинувачених, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії їх належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останніх більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у їх права та інтереси.

Водночас суд враховує, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, раніше не судимий.

При продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 суд враховує відсутність у нього постійного місця роботи або навчання, постійного власного доходу та бере до уваги відомості про його особу, а саме те, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно довідки «СМЧ м.Нетішин» встановлено, що ОСОБА_5 на «Д» обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Нових обставин з приводу відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та доказів, що підтверджують вказані обставини стороною захисту не зазначено.
Разом з тим, з врахуванням сімейних обставин обвинувачених та з метою забезпечення їх прав та соціальних обов`язків, а також враховуючи, що обвинувачені протягом тривалого часу не порушують визначені запобіжним заходом обов`язки, суд вважає можливим продовжити застосування обвинуваченим запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їм залишати житло з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня, без зобов`язання носити електронний засіб контролю, попередивши обвинувачених про можливість зміни запобіжного заходу більш суворим у разі порушення ними визначених умов.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинувачених в судовому засіданні не встановлено.

Суд дійшов висновку, що продовження строку домашнього арешту обвинуваченим не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
При цьому суд вважає, що запобіжний захід обраний обвинуваченим відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, надає можливість запобігти перешкоджанню інтересам правосуддя, підстави для продовження вказаного запобіжного заходу не відпали, а відтак існує необхідність у продовженні запобіжного заходу.

Водночас, продовжуючи домашній арешт, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
При цьому суд вважає, що запобіжний захід обраний обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, надає можливість запобігти перешкоджанню інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинувачених від суду, підстави для продовження вказаного запобіжного заходу не відпали, відтак існує реальна необхідність у продовженні таких строків.
Оцінюючи при цьому в сукупності всі обставини, враховуючи, що для завершення судового розгляду необхідно провести процесуальні дії, які потребують додаткового часу, керуючись наявністю ризиків та враховуючи, суворість покарання, суд приходить до висновку що підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених немає. Відтак, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченим строк застосування обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до двох місяців, що буде необхідним та достатнім для забезпечення їх належної процесуальної поведінки.
Керуючись ст.ст.177, 331, 369-372 КПК України,

постановив

клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло квартиру АДРЕСА_2 без дозволу прокурора чи суду з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду, слідчих відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, прокурорів Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання або роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Продовжити строк застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 залишати житло АДРЕСА_3 без дозволу прокурора чи суду з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до суду, слідчих відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, прокурорів Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання або роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Визначити строк дії ухвали та покладених на обвинувачених цією ухвалою обов`язків - до 15.04.2022 року включно.

Копію ухвали направити до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області для виконання та здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити до відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницької області для виконання та здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченими протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1