Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
Справа № 511/2035/21

Номер провадження: 1-кп/511/206/21

"13" грудня 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000273 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тирасполь Р. Молдова, громадянин Молдови (паспорт НОМЕР_1 виданий 11.06.2019), не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В:
28 вересня 2021 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.332 КК України разом з угодою про визнання винуватості, укладеною на стадії досудового розслідування, а саме 23 вересня 2021 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Адвокат ОСОБА_5 просив угоду не затверджувати у зв`язку з істотнм порушенням вимог КК та КПК України, оскільки фактичні обставини справи не відповідають кваліфікації.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, суд дійшов висновку, що угода затвердженню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до ч.3 п.1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Згідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВССУ від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, звільнення від його відбування з випробуванням, наявність підстав для відмови в її затвердженні (ч.7 ст.474 КПК України).

Суд, при перевірці угоди на предмет її відповідності вимогам КК України приходить до висновку, що при укладанні угоди сторони не дотримались вимог КК України, з огляду на наступне.

Так, частиною 1 статті 332 КК України передбачена відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.

Натомість, частиною 2 статті 332 КК України передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Разом з цим, згідно викладу фактичних обставин та формулюванню обвинувачення, які викладені в обвинувальному акті та угоді, ОСОБА_4 інкримінується вчинення дій, які направлені на організацію переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України, а натомість та всупереч вимогам КК України його дії кваліфіковані за ч. 1 ст.332 КК України.

З огляду на вищезазначене та приймаючи до уваги, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді, встановлює основу судового розгляду, вказує суду межі, в яких повинний відбуватись розгляд, та межі відповідальності обвинуваченого, керуючись принципом законності та верховенства права, закріплених у ст.ст.8.9 КПК України та дотримуючись вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка наголошує, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення», суд вважає, що прокурором при складені/затвердженні обвинувального акту та укладання угоди допущено порушення Закону, які перешкоджають суду затвердити вказану угоду.

Окрім того, пунктами 3, 4 ч.1 ст. 470 КПК України встановлено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Так, в зазначеній угоді про визнання винуватості прокурор зазначає наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, який полягає у можливості прискорити кримінальне провадження, скоротити витрати на використання робочого часу судових та правоохоронних органів, а також забезпеченні невідворотності покарання за вчинений злочин.

Однак, слід звернути увагу, на те, що, оскільки угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо вказаного злочину, не достатньо обґрунтованим видається забезпечення співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу підозрюваного, обвинуваченого.

У цьому випадку інтерес держави (суспільства) щодо призначення належного покарання винному може підпорядковуватися зацікавленості у підвищенні ефективності досудового розслідування. Тобто в обмін на узгоджену міру покарання обвинувачений мав би сприяти викриттю учасників таких саме злочинів, повідомляти схему злочинної діяльності, тощо.

В угоді про визнання винуватості обов`язки обвинуваченого у зв`язку з укладенням цієї угоди визначаються досить формально. Відсутність конкретизації сутності таких зобов`язань, зокрема, про яке саме досудове слідство чи інші конкретні відомі обвинуваченому подібні злочини йде мова, по-перше, не дає суду змогу пересвідчитися у реальності і можливості їх виконання, по-друге, зважаючи на передбачені ст. 476 КПК наслідки невиконання угоди, вже на етапі укладення такої угоди виникає неабияка ймовірність її подальшого скасування.

Угода в такому випадку спрямована винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченого щодо пом`якшення покарання.

Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що дана угода не відповідає закону України про кримінальну відповідальність та не відповідає інтересам суспільства , що є підставою для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості відповідно до п.1,2 ч.7 ст.474 КПК України та вважає необхідним повернути обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468- 475 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд, -

П о с т а н о в и в:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 23 вересня 2021 року, укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000273 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2021 року у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України відмовити.

Кримінальне провадження №0000273 від 08.07.2021 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, повернути прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала підлягає оскарженню згідно діючого законодавства.
Суддя:ОСОБА_1