Справа № 692/714/21
Провадження № 1-в/692/18/22
У Х В А Л А
18 лютого 2022 року смт. Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника пробації ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Драбів матеріали клопотання щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: с. Кантакузівка Золотоніського району Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 , засудженої 24.09.2021 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання,
Начальник Золотоніського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області ОСОБА_6 28.01.2022 року звернувся до Драбівського районного суду Черкаської області з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення звільненої з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 24.09.2021 року ОСОБА_5 була засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Вироком суду на засуджену покладені обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
03.11.2021 року ОСОБА_5 була ознайомлена з порядком, умовами відбування покарання та відповідальністю за невиконання покладених на неї судом обов`язків, порушення громадського порядку, вчинення нового злочину. Вона була під підпис ознайомлена з постановою Золотоніського районного сектору № 1 від 03.11.2021, в якій зазначено, що їй необхідно з`являтися для реєстрації в Золотоніський районний сектор №1 в 3-тю п`ятницю кожного місяця.

ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку Золотоніського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області, не оцінила гуманного ставлення до себе держави та наданої судом довіри і на шлях виправлення не стала. Під час відбування покарання засуджена не змінила своїх негативних coціальних установок і не сприймає виховного профілактичного впливу, порушує покладений на неї судом обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та 19.11.2021 року без поважної причини не з`явилась для реєстрації в Золотоніський районний сектор №1, пояснивши, що 19.11.2021р. не могла нічим приїхати до органу пробації на реєстрацію, інших поважних причин не з`явитись до Золотоніського РС №1 не надала.
23.11.2021р. їй було винесено застереження, у вигляді письмового попередження та повторно роз`яснено про порядок та умови відбуття покарання з випробуванням відповідальність за невиконання покладених на неї судом обов`язків, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення.
Незважаючи на винесене попередження ОСОБА_5 21.01.2022 року без поважних причин не з`явилася на реєстрацію до Золотоніського РС №1, пояснивши неявку тим, що у неї не було коштів на проїзд, поважні причини, які б перешкоджали їй своєчасно з`явитися для реєстрації до Золотоніського районного сектору №1 і які документально підтверджено, відсутні.
Враховуючи допущені засудженою систематичні порушення, Золотоніський РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області направив клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання.

Представник Золотоніського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» у судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі, на його задоволенні наполягала.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання органу з питань пробації не заперечував.
Засуджена ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що допустила вказані неявки оскільки не працює, доходів не має, її місце проживання територіально віддалено від органу пробації, що утруднює можливість вчасно прибути на реєстрацію, просила у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів клопотання засуджена ОСОБА_5 дійсно 19.11.2021 року та 21.01.2022 року не з`явилась на реєстрацію, надавши пояснення від 23.11.2021р. та 28.01.2022р., що не прибула до органу пробації в зв`язку з відсутністю коштів на проїзд.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Тобто, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.
Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Пунктом 10 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що наявність двох неявок без поважних причин на реєстрацію ОСОБА_5 , за відсутності інших компрометуючих обставин не може бути свідченням небажання останньої ставати на шлях виправлення та бути достатнім для висновку про доцільність її подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі. Більше того, неявки ОСОБА_5 мають не систематичних характер, а жодних негативних наслідків для суспільства не настало.
Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
Відомості про притягнення засудженої до адміністративної чи кримінальної відповідальності в матеріалах особової справи засудженої відсутні.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Поведінку засудженої не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов`язків, покладених на неї вироком суду, оскільки допущені неявки (19.11.2021 року та 21.01.2022 року) до органу з питань пробації на реєстрацію не містять систематичного характеру, нових злочинів вона не вчиняла, до адміністративної відповідальності не притягувалася, по місцю проживання характеризується позитивно, що свідчить про її прагнення стати на шлях виправлення та відсутність ознак ухилення засудженою від відбування покарання, а в матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували небажання засудженої стати на шлях виправлення та вказували на наявність підстав направлення звільненої від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вказане клопотання є необґрунтованим, а обставини наведені в ньому такими, які не мають достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, а тому, за вказаних обставин, у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі зазначеного та керуючись ст.50, 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити Золотоніському районному сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області в задоволенні клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком та направлення для відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1