Справа № 953/1942/22
н/п 1-кс/953/1250/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 10.02.2022, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 10.02.2022 про накладення арешту на вилучені слідчим під час огляду дорожньо-транспортної пригоди фрагментів пластику 09.02.2022 в районі 534 км + 200 м автодороги «КиївХарківДовжанський» Чугуївського району Харківської області.
В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 10.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, 09.02.2022, близько о 22:55, в районі 534 км + 200 м автодороги «КиївХарківДовжанський» Чугуївського району Харківської області, автомобілем «MERCEDES-BENZ G 63 AMG», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався зі сторони м. Чугуїв в напрямку м. Харків, стався наїзд на невстановленого пішохода - чоловіка на вигляд близько 40 років. В результаті ДТП пішохід загинув на місті пригоди. Водій з місця ДТП зник.
Під час огляду дорожньо-транспортної пригоди від 09.02.2022 на місці пригоди в районі 534 км + 200 м автодороги «КиївХарківДовжанський» Чугуївського району Харківської області були виявлені та вилучені фрагменти пластику, які ймовірно можуть належати автомобілю, яким був скоєний наїзд на невстановленого пішохода.
Виявлені та вилучені під час огляду фрагменти пластику можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, з метою зберігання речових доказів, сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді з даним клопотанням.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Інші учасники в судове засідання не з`явились.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 10.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України.
Згідно протоколу огляду місця події, проведеного 10.02.2022 року в районі 534 км + 200 м автодороги «КиївХарківДовжанський» Чугуївського району Харківської області, слідчим виявлено та вилучено фрагменти пластику.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимоги ст. 171 КПК України, клопотання подано до суду у передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 10.02.2022, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч.3 ст. 135 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучені слідчим під час огляду дорожньо-транспортної пригоди фрагментів пластику 09.02.2022 в районі 534 км + 200 м автодороги «КиївХарківДовжанський» Чугуївського району Харківської області.
Місцем зберігання фрагментів пластику, відповідно до порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, визначити СУ ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, під`їзд № 2.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1