Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/646/21 Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченим:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ульянівка (Благовіщенського (Ульянівського) району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, проживаючого АДРЕСА_1 ; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 03 серпня 2021 року до 01 жовтня 2021 року включно.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Новоархангельського району, Кіровоградської області, проживаючого АДРЕСА_2 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 03 серпня 2021 року до 01 жовтня 2021 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000592 від 11.12.2016 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, строком на 60 днів.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2021 року, зокрема, стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 03 серпня 2021 року до 01 жовтня 2021 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів, він може вчинити спробу ухилитися від кримінальної відповідальності та суду, можливість обвинуваченого впливати на свідків і потерпілих, які в судовому засіданні ще не допитувалися, можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 має непогашену судимість, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності (розбою). Окрім цього, суд бере до уваги надані прокурором відомості, що підтверджують зростання ризику вчинення ОСОБА_8 нового злочину, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні нового злочину під час застосування щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, достатніх відомостей про наявність соціально стримуючих факторів немає, він не працює та постійного джерела доходів немає, є підстави вважати, що останній знаходячись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків. Водночас, після зміни відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт він підозрюється у вчиненні двох епізодів нового злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Згідно наданих суду копій повідомлення про підозру від 15 квітня 2021 року і ухвали слідчого судді Крюківського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2021 року ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні крадіжки 14 квітня 2021 року, відносно нього застосовано запобіжний захід тримання під вартою та визначено розмір застави. У судовому засіданні ОСОБА_9 , підтвердив, що він був звільнений з-під варти після внесення застави. Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчинення нового корисливого злочину проти власності у період розгляду відносно нього судом кримінального провадження, у якому він обвинувачується у вчинення особливо тяжкого насильницького злочину проти власності. Це вказує на виникнення у цьому кримінальному провадження нового ризику вчинення ОСОБА_9 нових злочинів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_9 , може ухилитися від суду, може вчинити новий злочин, впливати на свідків та потерпілих, що не були допитані у судовому засіданні. Ступінь цих ризиків підвищився і тому застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не є достатнім для усунення цих ризиків та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 . Судом відмовлено у забезпеченні можливості ОСОБА_8 взяти участь у похороні. Батько ОСОБА_8 , ОСОБА_11 є особою похилого віку, яка через атеросклеротичний кардіосклероз потребує постійного стороннього догляду та не здатний до самообслуговування. ОСОБА_8 страждає на захворювання шлунку та дванадцятипалої кишки і потребує лікування.

В зв`язку з надмірним триманням ОСОБА_8 під вартою, відсутні будь-які ризики, тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Однак, суд проігнорував аргументи сторони захисту, виніс ухвалу про продовження строку запобіжного заходу не обґрунтувавши таку позицію жодними доказами, а тільки виклавши припущення про винність, що є грубим порушенням права на захист підозрюваного з ухилом в бік обвинувачення, без надання відповідей на аргументи сторони захисту.

В порушення ст. 196 КПК України в ухвалі не зазначено обставини, я свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, обставин які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів які забезпечать запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на доказ які обґрунтовують ці обставини, а просто вказується про наявність достатніх підстав вважати про існування обгрунтованих ризиків, що є не підставою для задоволені клопотання, а є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження.

В зв`язку з відсутністю доказів існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`які запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підстав вважати, що якійсь ризик не зменшився, усне клопотання прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, фактичні обставинам кримінального провадження підлягає скасуванню з ухваленням ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою.

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вирішивши питання стосовно застави.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що захисник та обвинувачений просили відмовити у розгляді та задоволенні клопотання прокурора вважаючи його не обґрунтованим та таким, що не відповідає закону з підстав застосування іншого альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_9 визначеному судом в іншому кримінальному провадження, та послідуючим внесення застави за ОСОБА_9 у розмірі 63 тис. грн., що гарантує його належну подальшу поведінку, та в достатній мірі запобігає вчиненню ним інших злочинів та робить недоцільним розгляд клопотання прокурора по суті. Вважає що, ухвала суду першої інстанції не відповідає дійсним істотним обставинам справи, та судом було проігноровано що тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України). Вказав, що судом першої інстанції під час обрання запобіжного заходу були порушені пп.1 і 3 ст.5 конвенції, так як суд, в своєму рішенні вказує на необхідності тримання ОСОБА_9 тим, що останній обвинувачуються у вчиненні умисних, тяжких, корисливих злочинів, вчинених ним з прямим умислом. Таким чином на думку захисту, в матеріалах кримінального провадження відсутні обгрунтовані докази, які б свідчили про ухилення та переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, тиск на свідків, вжиття заходів, направлених на знищення речових доказів тощо. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які також просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочину передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України, санкції тяжчої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років та ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного, особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів, він може вчинити спробу ухилитися від кримінальної відповідальності та суду, можливість обвинуваченого впливати на свідків і потерпілих, які в судовому засіданні ще не допитувались, можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 має непогашену судимість, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності (розбою). Крім того, вчинення ОСОБА_8 нового злочину, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні нового злочину під час застосування щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

Разом із цим, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, достатніх відомостей про наявність соціально стримуючих факторів немає, він не працює та постійного джерела доходів немає, є підстави вважати, що останній знаходячись на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків. Водночас, після зміни відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт він підозрюється у вчиненні двох епізодів нового злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Згідно наданих суду копій повідомлення про підозру від 15 квітня 2021 року і ухвали слідчого судді Крюківського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2021 року ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні крадіжки 14 квітня 2021 року, відносно нього застосовано запобіжний захід тримання під вартою та визначено розмір застави. ОСОБА_9 був звільнений зпід варти після внесення застави. Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_9 у період розгляду відносно нього судом кримінального провадження, у якому він обвинувачується у вчинення особливо тяжкого насильницького злочину проти власності вчинив інший тяжкий злочин проти власності. Це вказує на виникнення у цьому кримінальному провадження нового ризику вчинення ОСОБА_9 нових злочинів.

Крім того те, що на даний час ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, знайшли своє підтвердження, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисники адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченомим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про осіб обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційних скарг захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 з приводу того, що батько ОСОБА_8 є особою похилого віку, яка через атеросклеротичний кардіосклероз потребує постійного стороннього догляду та не здатний до самообслуговування, а також те, що ОСОБА_8 страждає на захворювання шлунку та дванадцятипалої кишки і потребує лікування, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ніяких підтверджуючих документів на вищезазначені факти не будо надано до суду апеляційної інстанції.

Також, доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 з приводу того, що внесення застави за ОСОБА_9 в іншому кримінальному провадження у розмірі 63 тис. грн. гарантує його належну подальшу поведінку, та в достатній мірі запобігає вчиненню ним інших злочинів та робить недоцільним розгляд клопотання прокурора по суті, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки визначений запобіжний захід із внесенням застави по іншому кримінальному провадженні ні яким чином не впливає на обрання запобіжного заходу по даному кримінальному провадженні, яке розглядається Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області.

Оскільки жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою ними та їх захисниками в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 03.08.2021, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 та обвинуваченому ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 03 серпня 2021 року до 01 жовтня 2021 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

(підписи)