ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/886/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1813/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирокОрджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лютівка, Золочівського району, Харківської області, громадянин України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного за вироком покарання у виді обмеження волі звільнено з випробуванням, з іспитовим строком один рік. На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно вироку ОСОБА_7 13.01.2021 близько 20:30 години, знаходячись біля 9 лінії СТ «Тракторобудівник» проїзд Ново-Чуніхінський, 1 та вул. Механізаторів, 2/3 в м. Харкові, де побачив потерпілого ОСОБА_9 . Після чого у ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому. Так, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_9 та заподіяв один удар кулаком правої руки по носу останнього.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 , спричинив потерпілому ОСОБА_9 закриту тупу травму носу з переломом кісток носу без зміщення, спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 дня) та яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та забійну рану та синець на спинці носу ОСОБА_9 , яке відноситься до легких тілесних ушкоджень. Захисник обвинуваченого, не погоджуючись із вироком суду, подав апеляційну скаргу та просить його змінити в частині призначеного покарання. Призначене покарання обвинувачений вважає занадто суворим. Суд не в повній мірі врахував дані про обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого, те, що він одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Вважає, що до обвинуваченого можливо застосувати покарання у виді штрафу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його кваліфікації стороною захисту не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено. Вказане спростовує доводи захисника про те, що суд не врахував дані про особу обвинуваченого.
Згідно характеристики на обвинуваченого стосовно останнього неодноразово надходили скарги з боку сусідів та членів сім`ї. За наявною інформацією останній вчиняє сварки з членами родини та мешканцями сусідніх дільниць, характеризується негативно.
З огляду на ступінь тяжкості вчиненого, що є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини, судом першої інстанції обгрунтвано визначено вид та міру покарання, а також небезпідставно застосовано положення ст. 75 КК України. Захисник в апеляційній скарзі посилається на те, що призначене судом покарання є суворим та можливо обрати покарання у виді штрафу. Слід зазначити, що хоч штраф і є менш суворим видом покаранням в порівнянні з обмеженням волі, але оскільки обвинувачений не може бути звільнений від його відбування на підставі ст. 75 КК України, то захисник фактично просить про погіршення його становища, що передбачає ухвалення вироку.
За змістом ч. 1 ст. 408 КПК апеляційний суд змінює вирок місцевого суду у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Водночас відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Крім того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з (1) необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, (2) скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, (3) збільшити суми, які підлягають стягненню, або (4) в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Враховуючи, що призначене судом покарання за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, застосування ст. 75 КК України судом вмотивовано, з огляду на те, що вирок ухвалюється апеляційним судом у визначених КПК України випадках, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: