Справа № 183/3542/20
№ 1-кп/183/650/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 25 жовтня 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000207 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, судимого:

- 04.12.2008 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 75 КК України до позбавлення волі строком 5 років з випробуванням на 3 роки;

- 14.10.2010 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;

- 25.07.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;

- 28.02.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;

- 15.08.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з випробування на 2 роки;

- 24.06.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням 3 роки, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 року звільнення з випробуванням згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетьровської області від 24.06.2020 року скасовано, засудженого ОСОБА_3 направлено в місця позбавлення волі для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки,

який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
23 серпня 2019 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився поблизу магазину «1000 Дрібниць» за адресою: мкрн. Орільський, 12 а, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області де, біля стіни приміщення магазину, побачив велосипед марки «Дорожник-Десна», та в цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення вказаного велосипеду.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 серпня 2019 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 підійшов до вказаного вище велосипеда, що стояв біля приміщення магазина «1000 Дрібниць» за вказаною вище адресою, після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав велосипед марки «Дорожник-Десна» вартістю 435 гривень, який належить ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_3 , з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 435 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив, пояснив, що 23.08.2019 року викрав велосипед марки «Дорожник-Десна», що стояв біля приміщення магазина «1000 Дрібниць» у м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. В скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.

Суд не може врахувати обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, на який посилається прокурор, оскільки в даному випадку рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у ч. 2 ст.185 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачений вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, спричинену матеріальну шкоду відшкодував під час досудового розслідування шляхом повернення викраденеого майна.
Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин, який віднесено законом до категорії нетяжких, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та кримінального законодавства, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Питання щодо стягнення процесуальних витрат судом не вирішується, у зв`язку з тим, що прокурором не надано суду підтвердження їх вартості.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 24.06.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком4 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази: велосипед марки «Дорожник-Десна» передати за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1