УХВАЛА
Іменем України

19.10.2021 Справа №607/18719/21 Провадження № 1-кс/607/6156/2021

м. Тернопіль
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000267 від 14.10.2021 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді оператора ТОВ «Т-Бетон», раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

19.10.2021 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 14.10.2021 приблизно о 06 год. 15 хв. водій ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Renault» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , та з двома пасажирами рухався на КМ127 автомобільної дороги М-30 «Стрий Умань Дніпро Ізварине», в порушення п. 12.4 та заборонного дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, вимог, які наведені у абз. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993, із змінами та доповненнями, які зобов`язували його своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його надавати переважне право руху пішоходу, який знаходиться на пішохідній доріжці (зебрі); у цьому разі водій зобов`язаний надати можливість пішоходу безпечно перейти дорогу, вулицю, в населеному пункті с. Городище Козівської територіальної громади Тернопільського району, зі швидкістю не менш як 80 км/год в напрямку м. Бережани.
Під час руху ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка», «дорожні умови» «пішохідний перехід», «перевага»), 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
У зазначений час в попутному напрямку попереду його автомобіля «Renault» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався автомобіль марки «Fіат» моделі «Ducato», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_7 . На вказаній ділянці ОСОБА_4 керованим автомобілем наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2 Правил дорожнього руху і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 (зебра червоно білого кольору) Правил дорожнього руху та влаштований біля кілометрового знаку «KM 128» 5.60 Правил дорожнього руху на вул. Тернопільській, 1А в с. Городище. Водій ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху, який забороняє обгін ближче ніж 50 м перед пішохідним переходом, все ж таки виконав обгін автомобіля марки «Fіат» моделі «Ducato», державний номерний знак НОМЕР_2 , та в порушення розділу 34, вимог горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху, яку перетинати заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху.
У цей час пішохід ОСОБА_8 , діючи відповідно до Правил дорожнього руху, в темпі спокійної ходьби переходив проїзну частину дороги на зазначеному вище пішохідному переході, в напрямку справа наліво по ходу руху автомобіля «Renault» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 . У порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху водій ОСОБА_4 при наближенні до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, якого він мав об`єктивну можливість завчасно виявити, навіть рухаючись в порушення Правил дорожнього руху України на смузі зустрічного руху, не зменшив швидкості, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, а створив йому небезпеку.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух» ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та сам поставив себе в такі умови, що виїхавши на призначений для зустрічного руху бік дороги та на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , хоча мав можливість цього уникнути, діючи відповідно до вказаних пунктів Правил дорожнього руху.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці пригоди. Порушення водієм ОСОБА_4 перелічених вище вимог Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух» перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті ОСОБА_8 .
15.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000267 від 14.10.2021 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Також необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відтак слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких підстав слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Вказав, що сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби буде дієвим заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 та усунення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому зазначив, що більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде настільки дієвим, оскільки працівники правоохоронних органів будуть позбавлені можливості здійснювати перевірку перебування підозрюваного за місцем його проживання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 не заперечували проти клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1). переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2). знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3). незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4). перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5). вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000267 від 14.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15.10.2021 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол огляду місця події від 14.10.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.10.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 15.10.2021; протокол огляду відеозапису від 15.10.2021.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Крім цього, така обґрунтованість стороною захисту у судовому засіданні не заперечувалась та не спростовувалась.
Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, слідчий суддя зазначає таке.

В обґрунтування застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від слідства та суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Крім цього, будучи документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон, в умовах безвізового режиму з країнами Європейського союзу підозрюваний може безперешкодно виїхати за межі України з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що такий ризик є доведеним у судовому засіданні.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, що для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід і при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт у нічну пору доби, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є домашній арешт у нічну пору доби. При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, що підозрюваний офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, і доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000267 від 14.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 57 (п`ятдесят сім) днів.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовити.
Встановити строк дії ухвали до 14.12.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1