ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/175/22 Справа № 199/40/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Североморська Мурманської області
Російської Федерації, громадянина України,
який зареєстрований та проживає за
адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 182, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2022 року клопотання слідчого СВ ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00хв. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23 лютого 2022 року включно, з забороною залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Покладено на останнього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання; не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період часу з 21:00 до 06:00 годин.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, а тому, враховуючи тяжкість покарання за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.
При визначенні виду запобіжного заходу було враховано дані про особу підозрюваного, який не досяг пенсійного віку, відсутність відповідних медичних документів щодо наявності хронічних та тяжких захворювань. Також слідчий суддя взяв до уваги наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, у зв`язку із чим прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише у період часу з з 21:00 до 06:00 годин, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчим суддею не враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, який є інвалідом третьої групи та переніс інфаркт, здійснює догляд за своїми малолітніми онуками та через тяжкий матеріальний стан, перебуваючи на пенсії, продовжує працювати. Вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період часу з 21:00 до 06:00 годин позбавить ОСОБА_7 можливості працювати у вечірній час доби, що позбавить його засобів для існування.
Наявність ризиків ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає недоведеною і такою, що спростовується матеріалами справи, оскільки ОСОБА_7 завжди з`являвся за викликами слідчого та прокурора, належним чином виконував покладені на нього обов`язки, не впливав на свідків, не перешкоджав кримінальному провадженню.
Акцентує увагу на тому, що ризик переховування та уникнення кримінальної відповідальності фактично відсутній, оскільки на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу збіг строк притягнення останнього до кримінальної відповідальності, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, а отже підозрюваному у будь-якому випадку не загрожує відбування кримінального покарання.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.
Відповідно до ст. 198 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
На думку колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 цих вимог закону дотримався не у повному обсязі, оскільки, в цілому правильно встановивши фактичні обставини, що мають значення, у той же час не надав їм належної оцінки.
Так, колегія судів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на те, що вона підтверджуються клопотанням слідчого та доданим ними матеріалами в обсязі, достатньому для вирішення на даному етапі кримінального провадження питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, і це не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.
Також є в цілому правильними висновки слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у виді переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки їх існування може випливати із самого факту кримінального переслідування особи.
Що стосується висновку слідчого судді про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, то його колегія суддів вважає безпідставним з огляду на те, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено, які саме форми ймовірного перешкоджання кримінальному провадженню маються на увазі, як не наведено і будь-якого мотивування у цій частині.
Також не можна погодитись із висновком слідчого судді про те, що виявленим щодо ОСОБА_7 ризикам можна запобігти виключно шляхом застосування до останнього домашнього арешту, а менш обтяжливі запобіжні заходи будуть недостатньо дієвими.
Так, судом першої інстанції не було достатньою мірою враховано те, що ОСОБА_7 є особою немолодого віку, має постійне місце проживання, обтяжений міцними соціальними з`язками. Відомості про стійку антисоціальну спрямованість його особи відсутні.
Крім того, за змістом клопотання слідчого та повідомлення про підозру від 30.12.2021 р. (а.с. 114-122), ОСОБА_7 підозрюється у співучасті у вчиненні у період 2004 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, що у розумінні ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
При цьому відомості про зупинення або переривання строку давності щодо цього злочину стороною обвинувачення не надані, доводи захисника про те, що фактично ОСОБА_7 за будь-яких обставин не загрожує реальне відбування кримінального покарання з огляду на закінчення строків давності, передбачених ст. 49 КК України, наданими суду апеляційної інстанції матеріалами не спростовуються.
Також приймається до уваги, що кримінальне провадження за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 було внесене до ЄРДР 23.02.2018 р., при цьому відомості про вчинення цим підозрюваним на протязі близько чотирьох років що збігли із вказаного часу, будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню, відсутні незважаючи на те, що у цей час щодо підозрюваного запобіжній захід не обирався.
У зв`язку із вищенаведеним колегія суддів вважає, що реалізація ризиків, встановлених щодо ОСОБА_7 , є маловірогідною та може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування до нього домашнього арешту, а висновки слідчого судді про зворотне оцінює як помилкові. При цьому враховується, що обраний щодо цього підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби хоча і створює ОСОБА_7 певні додаткові незручності, втім відсутні розумні підстави вважати, що з точки зору досягнення мети запобіжного заходу щодо підозрюваного він є більш дієвим, ніж особисте зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, втім не доведе, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатнім, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Одночасно колегія суддів вважає за необхідне покласти на цього підозрюваного процесуальні обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Доводи прокурора щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів оцінює критично та не може із ними погодитись, оскільки вони полягають у переоцінці відомостей, які вбачаються з матеріалів кримінального провадження, із наданням їм тенденційної оцінки на користь сторони обвинувачення, яка не випливає із їх дійсного змісту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 182, ч. 5ст. 191, ч. 5ст. 27, ч. 5ст. 191 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Североморська Мурманської області Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 182, ч. 5ст. 191, ч. 5ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням згідно п.п. 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України на нього наступних обов`язків:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого або прокурора;
2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та/або роботи.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.179 КПК України).

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків встановити до 06 березня 2022 року, включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, захиснику.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4