Справа № 168/859/14
Провадження № 1-в/168/2/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Таксюк О.С..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Львівській області Голенко Марти Василівни про видачу дубліката виконавчого листа та встановлення ідентифікаційного номера боржника,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Львівській області Голенко М.В. звернулась в суд із поданням, в якому просить видати дублікат виконавчого листа № 46/15 виданого 16 березня 2015 року Старовижівським районним судом Волинської області, обґрунтовуючи його тим, що оригінал виконавчого листа був втрачений при скеруванні виконавчого документа стягувачеві. Одночасно просить встановити ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Старовижівським районним судом Волинської області 16.03.2015 року було видано виконавчий лист №46/15 у справі № 168/859/14 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ч. 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа.

Згідно пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами частини 3 статті 12, ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Голдер проти Сполученого Королівства від 21 лютого 1975 року п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції від 29 липня 1998 року п.37).

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій стягувачем у визначений законом строк, тобто судовим розглядом не встановлена наявність поважних причин пропуску строку для звернення до суду із заявою, крім цього жодних належних доказів про втрату виконавчого листа заявником не надано, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та встановлення ідентифікаційного номера боржника.

Керуючись статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Львівській області Голенко Марти Василівни про видачу дубліката виконавчого листа та встановлення ідентифікаційного номера боржника- відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя О. В. Назарук