Справа № 159/1298/21
Номер провадження 1-кп/167/112/21
У Х В А Л А

29 вересня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000713, щодо ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Чопірне Ємельянівського району Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, інваліда ІІ групи інвалідності, раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК) до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, зареєстроване місце проживання у
АДРЕСА_1 ), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п.1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 6 серпня 2021 року кримінальне провадження № 0000713 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, передано на розгляд до Рожищенського районного суду Волинської області.
У матеріалах кримінального провадження міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав наявності ризиків: переховування обвинуваченого від суду, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, вчинення інших злочинів.
Існування таких ризиків обгрунтовується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких, за вчинення яких передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна (ч. 4 ст. 187 КК), та позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 115 КК). Тому, тяжкість покарання може спонукати обвинуваченого переховуватися від суду. Враховуючи, що місцезнаходження зброї, яка була застосована під час вчинення інкримінованих злочинів, на даний час не встановлено, є підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Ризик незаконного впливу на потерпілих аргументується насильницьким характером дій та обставинами інкримінованих злочинів. Доводи щодо існування ризику вчинення обвинуваченим інших злочинів ґрунтуються на наявності у ОСОБА_6 непогашеної та незнятої судимості за вчинення умисних корисливих злочинів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав таке клопотання та з викладених у ньому підстав просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти цього клопотання та зазначали про технічну неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки йому вже обрано такий запобіжний захід Васильківським міськрайонним судом Київської області. Натомість захисник ОСОБА_7 вказував на можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_6 зазначав про свою непричетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень та зацікавленість у якнайшвидшому вирішенні даного кримінального провадження.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про його проведення у їх відсутності.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, дійшов таких висновків.
Нормою ч. 3 ст. 315 КПК передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК.
Відповідно до ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вимогами ч. 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є:

1) забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року в цьому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання. Тобто, на даний час розпочато судове провадження, що в свою чергу виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри.

Разом з тим, на зазначеній стадії кримінального провадження оцінці судом підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених

ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Так, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок грунтується на тому, що ОСОБА_6 непрацевлаштований, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, які, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а тому в разі визнання його винуватим, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна відповідно. Така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду та планувати втечу.
При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілим у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Наведене свідчить, що ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.

Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, судом не заслухано показань потерпілих, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілих у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді.
Суд також визнає доведеним прокурором існування ризику продовження обвинуваченим вчинення кримінальних правопорушень, оскільки такий висновок ґрунтується на наявності у ОСОБА_6 непогашеної та не знятої судимості за вчинення корисливих злочинів. Така обставина, в сукупності із відсутністю в обвинуваченого самостійних легальних джерел доходу, свідчить про обґрунтованість ризику можливості продовження обвинуваченим вчинення нових кримінальних правопорушень.
Водночас у судовому засіданні прокурором не доведено існування ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Доводи сторони захисту про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки такий вже застосований ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області, суд не приймає до уваги, так як він обраний в іншому кримінальному провадженні і не впливає на вирішення цього питання Рожищенським районним суд Волинської області.
Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання) не буде дієвим для запобігання вищезазначених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. На цій підставі суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_7 щодо можливості обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тому, враховуючи, окрім наведеного, дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , наявність незнятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, відповідно до норми п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наявність постійного місця проживання в ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки, в даному випадку не є визначальними чинниками у формуванні поведінки обвинуваченого

При цьому, беручи до уваги вимоги пунктів 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, тому суд, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК, одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 184, 194, 196, 314-316, 372, 376 КПК, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 27 листопада 2021 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 29 вересня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3