04.11.21 Провадження 1кп-200/403/20
УХВАЛА
Іменем України
4 листопада 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю:
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001069, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України. Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 15.09.2021 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 13.11.2021 року включно. Справа по суті не розглянута.
Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці з тих підстав, що ризики, які враховувалися при обранні зазначеного запобіжного заходу, не перестали існувати, і зважаючи на особистість обвинуваченого, який раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, і тяжкість вчинених ним злочинів, він може ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані судом та продовжить займатися злочинною діяльністю.Підстав для зміни запобіжного заходу не вбачає.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора і просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, з тих підстав, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки - родину: батьків, дружину, неповнолітню дитину, постійне місце проживання, він тривалий час перебуває під вартою і стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Крім того, обвинувачений на теперішній час відбув призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі за іншим вироком суду, а також у нього погіршився стан його здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
Захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_7 підтримали позицію сторони захисту та просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з наступних підстав.
Згідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження строку його дії, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; данні щодо особистості міцність соціальних зв`язків у місті його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, наявність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, та інші відомості.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, які він вчинив будучі притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, на цей час він засуджений за вчинення зазначених злочинів до позбавлення волі і відбуває покарання, він офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, і з врахуванням стадії процесу, коли свідки, у тому числі свідок щодо якого застосовані заходи безпеки, не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, існують ризики, що він буде переховуватися від суду, впливати на свідків, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення кримінального провадження та перешкоджання останнім вчинення інших злочинів.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Твердження захисту, що не існує ризику того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, продовжить займатися незаконною діяльністю або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, родину, та погіршився стан його здоров`я, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на іншій більш м`який, у тому числа на домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, та не являються достатньою підставою для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.Також суду не надано будь яких медичних документів про погіршення стану здоров`я обвинуваченого і не можливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору.

Крім того, посилання сторони захисту як на підставу, яка обґрунтовує зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, на те, що суду стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на даній стадії процесу, так як питання винуватості особи та оцінку досліджених доказів по справі суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.
Також суд не вважає підставою зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт посилання сторони захисту на те, що справа тривалий час розглядається у суді, і обвинувачений тривалий час утримується в слідчому ізоляторі, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, кількістю учасників та процесуальною поведінкою учасників процесу.
Таким чином з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, особистості обвинуваченого, суд не вбачає наявності у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, і тому підстав для застосування обвинуваченому на даній стадії процесу більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає необхідним відмовити.

Також, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 2 січня 2022 року включно.
Залишити без змін визначену заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1