Справа № 134/2239/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль кримінальне провадження за ч. 1 ст. 390 КК України внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000240 від 06.11.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кар`єрне, Великоолександрівського району, Херсонської області та до засудження проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:

- 03.02.1990 Великоолександрівським районнимо судом Херсонської області за ч. 2 ст. 215-3 КК України на виправні роботи 1 рік; - 14.01.1993 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 215-3 КК України 1 рік позбавлення волі. - 23.08.1995 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 81 КК України 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна. - 02.10.1998 Дніпровським районним судом м. Києва 4.2 ст. 215-3, ч.І ст.145, ст.42, 14 КК України 4 роки позбавлення волі. - 21.01.2000 Великоолександрівським районним судом Херсонської області ч. 3 ст. 81, ч.І ст. 89, ст.ст. 42, 43,14 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі. - 10.11.2003 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України 7 років позбавлення волі. - 28.01.2011 Великоолександрівським районним судом Херсонської області ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. - 12.04.2016 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ч. 3 ст. 185 КК України на З роки 6 місяців позбавлення волі. - 23.05.2017 Новоселецьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 70 КК України 9 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 03.09.2021 прибув до державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)», що розташований по вул. Благовіщенська, 106 в с. Городківка Тульчинського району Вінницької області для відбуття покарання, призначеного вироком Новоселецького районного суду Чернівецької області від 23.05.2017 за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі та у подальшому ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.07.2021 невідбута його частина, відповідно до ст.82 КК України, замінена на більш м`яке - обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць 1 день. При прибутті в установу 03.09.2021 ОСОБА_4 під розпис був ознайомлений з вимогами ст. 390 КК України, попереджений про дотримання режиму утримання, про правила поведінки в громадських місцях, а також про кримінальну відповідальність за порушення та невиконання вищезазначених вимог. Так, 05.11.2021 близько 22.00 години, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на самовільне залишення місця обмеження волі, а саме державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)». Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 шляхом подолання цегляної огорожі, самовільно залишив територію державної установи «Крижопільський виправний центр №113» та направився до с. Городківка Тульчинського району Вінницької області. 07.11.2021 близько 17 години 00 хвилин співробітниками державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)» ОСОБА_4 виявлено у нежитловому будинку по АДРЕСА_2 . 20 грудня 2021 між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 390 КК України, тобто в ухиленні від відбування покарання у виді обмеження волі, а саме - у самовільному залишенні місця обмеження волі, вчиненому особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі. У судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 390 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71, п.б ч. 1 ст. 72 шляхом часткового приєднання, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України. Судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України. На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженого покарання, а його захисник ОСОБА_5 підтверджує роз`яснення прав та наслідків укладення угоди, законність її укладення та можливість призначення такого покарання. Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону. При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 . Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу тримання під вартою, зважаючи на те, що обвинувачений, який має слабкі соціальні зв`язки, відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» у вигляді обмеження волі та усвідомлюючи, що йому призначене покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі. Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, і вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення в подальшому виконання вироку. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2021 року, укладену між прокурором Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. На підставі ч. 1 ст. 71, п.б ч. 1 ст. 72 шляхом часткового приєднання, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. До набрання вироком законної сили застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державній установі «Вінницької установи виконання покарання № 1», взявши його під варту в залі суду. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту оголошення вироку суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: