УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області,Томашпільського району, с. Комар Город, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді майстра з поточного ремонту дільниці № 8 КП «ЖКС «Фонтанський», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000076 від 23.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження №0000076 від 23.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу № 13-ок від 27.07.2007, зі змінами до доповненнями № 7 від 02.01.2020 директор КП ЖКС «Фонтанський» призначив на посаду майстра по ремонту Комунального підприємства «Житлово комунальний сервіс «Фонтанський», ОСОБА_4 , з якими останній ознайомлений під особистий підпис.

Відповідно до пункту 1.1. майстер з ремонту відноситься до категорії керівників, приймається на роботу і звільняється з роботи наказом директора підприємства за поданням начальника виробничої дільниці.

Згідно пункту 1.4. у своїй діяльності майстер з ремонту керується:

- нормативними документами з питань виконуваної роботи;

- методичними матеріалами, що стосуються відповідних питань;

- статутом підприємства;

- правилами трудового розпорядку;

- наказами та розпорядженнями директора підприємства;

- цією посадовою інструкцією.

Пунктом 2.18. зазначеної інструкції передбачає, що майстер з ремонту зобов`язаний складати протоколи про адміністративні правопорушення в галузі житлово комунального господарства та благоустрою.

Посадовою інструкцією ОСОБА_4 передбачено, що майстер з ремонту несе відповідальність за:

4.1. За невиконання або неналежне виконання своїх посадових обов`язків, передбачених цією посадовою інструкцією, в межах, визначених чинним законодавством.

4.3. За вчинені в процесі здійснення своєї діяльності правопорушень в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством.

Рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 затверджено Правила благоустрою території міста Одеси (текстову частину) у новій редакції.

1.1. Правила благоустрою території міста Одеси (текстова частина) у новій редакції (далі Правила) є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання на території міста Одеси, яким встановлюється порядок благоустрою та утримання об`єктів благоустрою міста Одеси, визначаються правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні основи благоустрою.

1.2. Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

1.7. Правила розроблені та діють на підставі Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів», «Про рекламу», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи», «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про дорожній рух», інших нормативно-правових актів і нормативних документів, що регулюють відносини у сфері благоустрою.

1.8. Правила містять загальнообов`язкові на території міста Одеси норми, за порушення яких винні особи притягуються до відповідальності відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

1.9. У цих Правилах терміни вживаються в наступному значенні:

благоустрій комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території міста з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Крім того, відповідно до частини 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (у редакції від 20.08.2021) передбачено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

У пункті 5 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зазначено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Статтею 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Крім того, п.п. 2 п. 2 розділу III. Доброчесність Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом №158 від 05.08.2016, прямо передбачено, що державний службовець та посадова особа місцевого самоврядування зобов`язані діяти доброчесно, а саме: не використовувати службове становище в приватних інтересах чи в неправомірних приватних інтересах інших осіб, у тому числі не використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Згідно примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 обіймаючи посаду в органах місцевого самоврядування та будучи наділеним посадовими повноваженнями здійснювати організаційно розпорядчі функції, що у розумінні примітки до статті 364 КК України, є службовою особою.

В ході досудового розслідування встановлено, що приблизно наприкінці жовтня 2021 року ОСОБА_7 за власні кошти на прибудинковій території будинку, що розташовується біля будинку №7А по вулиці Черняховського у місті Одесі, встановив дві металеві конструкції гаражі.

У невстановлений слідством дату та час, майстер дільниці №8 КП «ЖКС «Фонтанський» ОСОБА_4 , відповідно до покладених на останнього обов`язків, передбачених посадовою інструкцією, здійснював обстеження обслуговуваної дільниці по АДРЕСА_2 , де останнім було виявлено дві металеві конструкції, а саме гаражі, які розташовувались на прибудинковій території будинку №7А.

У подальшому, за невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час, ОСОБА_4 стало відомо, що вищевказані металеві конструкції (гаражі) були встановлені місцевим мешканцем ОСОБА_7 .

В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на особисте незаконне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди з ОСОБА_7 за невжиття заходів реагування щодо встановлених двох металевих конструкцій (гаражів), які розташовуються на обслуговуваної ОСОБА_4 ділянці.

В свою чергу, ОСОБА_4 , будучи письмово ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією та покладених на останнього обов`язків щодо реагування на факти порушення благоустрою на обслуговуваній КП «ЖКС «Фонтанський» території, в супереч інтересам служби та з метою уникнення відповідальності, за невстановлених слідством обставинах, дату та час, вирішив залучити до свого злочинного умислу майстра дільниці КП «ЖКС «Фонтанський» ОСОБА_8 , з яким перебуває у дружніх стосунках.

На усну пропозицію ОСОБА_4 ОСОБА_8 надав свою усну згоду, таким чином вступив у злочинну змову, об`єднану єдиним злочинним умислом спрямованим на одержання неправомірної вигоди з ОСОБА_7 , при цьому заздалегідь розподілили злочинні ролі наступним чином.

Згідно відведеної ролі у спільному злочинному плані, ОСОБА_8 повинен був разом з ОСОБА_4 зустрітись з ОСОБА_7 та повідомити останньому про необхідність надання їм неправомірної вигоди, у вигляді грошових коштів, за невжиття ними, як службовими особами КП «ЖКС «Фонтанський», заходів реагування за фактом розташування ОСОБА_7 двом металевих конструкцій (гаражів) на прибудинковій території буднику АДРЕСА_2 , при цьому визначили суму неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США.

Згідно відведеної злочинної ролі ОСОБА_4 повинен був бути присутнім при розмові ОСОБА_8 з ОСОБА_7 та здійснювати психологічний вплив на останнього, шляхом погроз застосування заходів реагування з подальшим демонтажем встановлених двох металевих конструкцій (гаражів).

Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи спільний корисливий мотив, який спрямований на особисте незаконне збагачення, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, 04.11.2021, близько 14:56 год. ОСОБА_8 зателефонував зі свого мобільного номеру телефону ОСОБА_7 та висунув усну вимогу зупинити дії щодо завершення встановлення двох металевих конструкцій (гаражів) на прибудинковій території та наголосив про необхідність особистої зустрічі того ж дня, визначивши місце зустрічі біля гаражів.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел

ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , прибули на зустріч з ОСОБА_7 у заздалегідь обумовлене місце, де на них вже чекав останній.

Під час особистої зустрічі ОСОБА_8 почав в усній формі висловлювати ОСОБА_7 вимогу щодо надання неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США за невжиття ними, як службовими особами, заходів реагування щодо розміщення належних ОСОБА_7 двох металевих конструкцій (гаражів) на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , що розташовується на обслуговуваній ними території.

В свою чергу, ОСОБА_7 , фактично сприймаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , як службових осіб КП «ЖКС «Фонтанський», до повноважень яких входить складання відповідних актів (приписів), які за відповідним рішенням районної адміністрації є підставою для подальшої демонтажу металевих конструкцій (гаражів), був вимушений погодитись на незаконні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_4 щодо надання останнім неправомірної вигоди за невжиття заходів реагування.

Бажаючи якнайшвидше довести свій спільний злочинний умисел до кінця спрямований на одержання неправомірної вигоди, 06.11.2021 біля 12:30 години ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_4 прибули за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: . АДРЕСА_2 , з метою продовження здійснення на останнім психологічного впливу.

Натомість, дружина ОСОБА_7 ОСОБА_9 , повідомила, що чоловіка не має вдома. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 почали здійснювати психологічний вплив на ОСОБА_9 , при цьому вимагали передати їм грошові кошти в розмірі 1000 доларів США до 12:00 год. наступного дня, після чого вказані особи зникли в невідомому напрямку.

Наступного дня, тобто 07.11.2021, продовжуючи діяти спільно, близько 10:00 год. ОСОБА_8 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_7 та повідомив, що о 13:00 год. останній повинен передати раніше обумовлену суму грошових коштів та визначив місце зустрічі біля встановлених металевих конструкцій (гаражів) ОСОБА_7 .

Доводячи свій спільний злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , готуючись до зустрічі з останнім, ОСОБА_4 заздалегідь підготував поліетиленовий пакет в який ОСОБА_7 мав покласти грошові кошти, які є неправомірною вигодою.

Діючи в порушення положень Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, Правила благоустрою території міста Одеси та посадових інструкцій, в супереч інтересам служби ОСОБА_4 та ОСОБА_8 07.11.2021, близько 13:00 год. зустрілись з ОСОБА_7 у раніше обумовленому місці.

Відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_8 залишився біля гаражів, а ОСОБА_4 , з метою укриття спільних злочинних дій, повідомив ОСОБА_7 про необхідність пройти за ним, з метою передачі грошових коштів та вдвох пройшли до торця будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 невербальним сигналом, а саме кивком голови вказав ОСОБА_7 про необхідність покласти грошові кошти, які є неправомірною вигодою, до поліетиленового пакету, який ОСОБА_4 тримав у руках.

На виконання невербального сигналу (вимоги) ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 дістав з гаманця грошові кошти в розмірі 1000 доларів США (станом на 07.11.2021 згідно курсу НБУ становить 26190 гривень) та поклав їх у поліетиленовий пакет, після чого ОСОБА_4 зник у невідомому напряму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища за попередньою змовою групою осіб поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

07.11.2021 року уповноваженими працівниками ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області було затримано ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

08.11.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища за попередньою змовою групою осіб поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до матеріалів клопотання доказів (матеріали долучені до клопотання слідчого).

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, а також має істотні статки, у зв`язку з чим має реальну можливість перетнути кордон України та (або) проживати за межами м. Одеси; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, так як підозрюваному відомі дані осіб які є свідками у провадженні, а також частина свідків є підлеглими підозрюваного та для уникнення кримінальної відповідальності він може різними способами здійснювати на них тиск; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки спільників ще не встановлено, тобто перебуваючи на волі підозрюваний може допомогти їм уникнути кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики, вказані в клопотанні слідчого не обґрунтовані, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має дружину, малолітню дитину 2012 року народження, місце реєстрації, проживання та роботи, позитивно характеризується, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Окрім цього, саму підозру вважають необґрунтованою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного та заслухавши його захисника, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.
Згідно Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними в рамках вказаного кримінального провадження та долученими до клопотання доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом обшуку від 08.11.2021 року, протоколом освідування особи від 07.11.2021 року, протоколом обшуку від 07.11.2021 року, протоколом затримання особи підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і карається позбавлення волі на строк до 10 років, підозрюваний раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання і дружину, що у сукупності свідчить про міцні соціальні зв`язки, проте, зважаючи на тяжкість злочину в якому він підозрюється та те, що на даний час проводяться першочергові слідчі дії у кримінальному провадженні, є підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що органом досудового розслідування проводяться першочергові слідчі дії у кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Ризик перешкоджання слідству іншим чином слідчим взагалі не конкретизований в клопотанні та не доведений прокурором в судовому засіданні, а тому слідчий суддя до уваги наявність вказаного ризику не бере.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;

- міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання ОСОБА_4 , у тому числі наявність в нього родини;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Слідчий суддя враховує долучені стороною захисту під час судового засідання документи які характеризують особу підозрюваного, а саме: свідоцтво про народження дитини від 2012 року, свідоцтво про шлюб, характеристику на ОСОБА_4 за місцем мешкання, характеристики з місця роботи, медичні довідки про стан здоров`я.

Досліджені під час судового засідання та описані в ухвалі слідчого судді ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід до підозрюваного, не пов`язаний з триманням під вартою, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, чого можливо досягти лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин необхідним є саме тримання під вартою, оскільки застосування застави як основного запобіжного заходу відтерміновує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої зацікавленості підозрюваного в ході досудового розслідування, створює можливості для позапроцесуальних дій підозрюваного. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів та інших осіб, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, 08.11.2021 року, то досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні має бути закінченим до 08.01.2022 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Щодо розміру застави.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також практики ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2021 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 10 років, підозрюваний раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має неповнолітню дитину 2012 року народження, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, що у сукупності свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, проте враховуючи цинічність факту одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, суму неправомірної вигоди, посягання на саму систему боротьби з корупцією, враховуючи що станом на теперішній час органом досудового розслідування проводяться першочергові слідчі дії, слідчий суддя вважає за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у мінімальному розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», до 60 днів в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 05.01.2022 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/11569/21.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) утримуватись від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 07.11.2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

09.11.2021