СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3803/21
пр. № 1-кп/759/398/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000004 від 01.01.2021р. стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, має повну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,
за участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 01.01.2021, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи поблизу будинку № 60, який розташований на території Садового Товариства «Зв`язківець», на 15 км Брест-Литовського шосе у м. Києві (Святошинський район міста Києва), знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи металевий предмет, схожий на ніж, у присутності дитини, умисно заподіяв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Так, 01.01.2021, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебував разом з невстановленими досудовим розслідування особами чоловічої статі поблизу будинку АДРЕСА_2 , де останні проводили сумісне дозвілля, розпиваючи при цьому алкогольні напої. Цього ж дня, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_3 пішов до магазину з метою придбання алкогольних напоїв та цигарок. Проходячи поблизу будинку № 60, який розташований на території вказаного Садового Товариства, ОСОБА_3 помітив свою знайому ОСОБА_7 , наглядно знайомого ОСОБА_5 та раніше не знайому малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі малолітня ОСОБА_5 ). Після побаченого, ОСОБА_3 відійшов до кущів, які знаходились ліворуч від дороги, щоб останні його не побачили.
Однак ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), побачивши наглядно знайомого ОСОБА_3 , вирішив запитати останнього, чому він ховається в кущах поблизу його будинку. З цією метою, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_3 та в останніх виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у штовханину. В свою чергу ОСОБА_3 , будучи обуреним поведінкою ОСОБА_5 та відчуваючи до нього раптово виниклу особисту неприязнь, вирішив заподіяти останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 приблизно о 16 годині, продовжуючи перебувати поблизу будинку АДРЕСА_3 , знаходячись від останнього на відстані витягнутої руки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, дістав з зовнішньої кишені куртки предмет схожий на ніж та ,утримуючи його у своїй правій руці, у присутності дитини - малолітньої ОСОБА_5 , наніс один удар вказаним предметом в область лівої частини тулуба ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв останньому, згідно висновка експерта № 042/1-94-2021 від 11.02.2021, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на лівій передньо-бічній поверхні живота в 3 см вліво від верхнього краю пупка, розмірами 2х0,5 см, з евентерацією великого чепця та рановим каналом, що відходить від неї в напрямку спереду-назад, зверху-вниз, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, брижа здухвинної кишки та великий чепець, крововилив у черевну порожнину (близько 200 мл крові) проникаюче колото-різане поранення живота зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).
Таким чином, ОСОБА_3 спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав і надав покази, за змістом яких 01.01.2021 він перебував у компанії своїх друзів у лісі, розташованому через Житомирську трасу, що від місця події становило приблизно 1 км, де вони вживали алкогольні напої ( ОСОБА_3 випив пляшку пива 0,5 л). У них закінчились цигарки, його знайомі не знали де знаходиться магазин, тому він пішов за цигарками в магазин, що розташований неподалік його дому. Магазин був зачинений. У цей час він побачив на відстані приблизно 50- 100 м. компанію, серед якої був потерпілий. Тоді ОСОБА_3 втік з дороги та заховався за кущі, які знаходились неподалік домоволодіння потерпілого та приблизно 30 м. від дороги. Проте потерпілий його помітив, підбіг до нього, запитав : «Чого ти тут сидиш?» та почав бити ногами. Потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння. Поруч з ним в цей час нікого не було. Компанія людей з якими йшов потерпілий стояли на дорозі, хто серед них був, обвинувачений не бачив. Тоді ОСОБА_3 випадково засунув руку у карман та дістав маленький ніж (лезом приблизно 7 см), яким користувався в побуті, та почав розмахувати ним, намагаючись таким чином налякати потерпілого. Проте, випадково наніс потерпілому удар ножем, при цьому хотів лише порізати йому куртку. Коли наносив удар ножем він стояв та знаходився обличчям до потерпілого. Після того як наніс удар ножем, ОСОБА_3 віддав ніж ОСОБА_7 , яка була його колишньою співмешканкою. Дитина потерпілого знаходилась далеко та нічого не бачила. Надалі ОСОБА_3 дочекався працівників поліції та швидкої допомоги, місце події не залишав, тікати не намагався. Пояснив,що з потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у нього неприязні стосунки, оскільки останні неодноразово його били та погрожували йому, з приводу чого він звертався в поліцію. Погрози були у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 був проти стосунків потерпілого з ОСОБА_7 , оскільки остання почала часто вживати алкогольні напої.
Допитаний у судовому засіданні потеплілий ОСОБА_5 надав покази, за змістом яких з обвинуваченим ОСОБА_3 він знайомий близько десяти років, знає його як особу, яка зловживає алкогольними напоями, перебуває з ним у неприязних стосунках. Конфлікт між ними виник ще в жовтні 2020р., коли ОСОБА_7 почала приходити до потерпілого додому, щоб допомогти його дочці із навчанням. З цього часу ОСОБА_3 регулярно почав погрожувати йому та при кожній зустрічі говорив «я тебе заріжу». 01.01.2021р. близько 15-00 16 -00 години він разом з дитиною зібрались поїхати до бабці, яка мешкає в Житомирській області. З ним також була ОСОБА_7 , яка зайшла в цей день провідати його перед від`їздом. По дорозі до зупинки автобуса, пройшовши близько 5-10 метрів від дома, в кущах побачив ОСОБА_3 , який сидів з вдягненим капюшоном на голові. ОСОБА_3 встав, почав висловлювати нецензурну лайку на його адресу, на що він зауважив, що поруч дитина, розмова тривала не більше 30 секунд , та ОСОБА_3 майже одразу накинувся з ножем на нього. В цей час дитина знаходилась приблизно в 1,5 м від потерпілого, також неподалік стояла ОСОБА_7 .. Ніж ОСОБА_3 дістав із карману своєї куртки, рукоятка була залізною, лезо приблизно 10-12 см. Після нанесення одного удару у живіт зліва, ОСОБА_3 повалив його на землю та хотів ще нанести один удар, проте потерпілий від нього відбився та почав кликати на допомогу, тоді дитина та ОСОБА_7 відтягнули ОСОБА_3 від нього. Надалі приїхала швидка допомога та поліція. Внаслідок отриманої травми він проходив стаціонарне лікування протягом 15 днів, обвинувачений жодної допомоги йому не надав, а натомість, після того, як його виписали з лікарні, ОСОБА_3 дзвонив йому та погрожував, що «він його не добив того разу, то вб`є зараз». Потерпілий ОСОБА_5 пов`язує дії ОСОБА_3 з ревнощами через колишню його співмешканку ОСОБА_7 . Також потерпілий зауважив, що ОСОБА_3 в момент нападу перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах з порожнини рота. Раніше між ними також була бійка біля магазину, але в поліцію тоді ніхто не звертався. Потерпілий наполягав на суворості покарання, зазначив, що вибачити його він не може, так як ОСОБА_3 своїми діями налякав його дитину та продовжує погрожувати йому фізичною розправою, наразі дочка боїться ходити сама у магазин та він також боїться за своє життя та здоров`я .
Свідок ОСОБА_7 у ході допиту надала покази, за змістом яких вона перебуває у дружніх стосунках з потерпілим ОСОБА_5 , та в неприязних з обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки останній, після припинення близько півтора роки назад особистих стосунків між ними, постійно її переслідує та погрожує фізичною розправою.
01.01.2021р. вона зайшла до потерпілого ОСОБА_5 привітатися, бо ОСОБА_5 разом зі своєю дочкою повинні були їхати в м.Бердичів до його матері. Вони разом пообідали, вона з ОСОБА_5 вжили трохи вина. Коли вони втрьох вийшли на вулицю, то ОСОБА_5 тривалий час не міг зачинити двері, бо зламався замок. В цей час вона побачила за каліткою людину в капюшоні, чоловічої статури, але так як в неї поганий зір та було темно, вона не впізнала особу. Після того як ОСОБА_5 зачинив будинок вони вийшли за калітку та потерпілий наполягав на тому,щоб провести додому ОСОБА_7 , оскільки було темно (близько 17-00 год.) та вона боялась ОСОБА_3 після того, як в грудні 2020р. він напав на неї. Коли зачинили калитку, ОСОБА_8 (дочка ОСОБА_5 ) зауважила : «Тато, дивись, там якійсь дядько ходить». ОСОБА_5 сказав нам зачекати біля будинку, а він пішов подивитись хто там був. Вона також побачила силует людини, яка стояла вкінці присадибної ділянки. Надалі вона почула нецензурну лексику, впізнала голос ОСОБА_3 , ОСОБА_5 із особою відійшли вглиб присадибної ділянки, у кущі. Тоді вона з ОСОБА_8 підбігли до них, та надалі вона побачила, що ОСОБА_5 лежить на землі на спині, а ОСОБА_3 сидів на ньому . ОСОБА_5 кричав : « ОСОБА_9 у нього ножа!». Вона хотіла відтягнути ОСОБА_3 , але останній схопив її, вирвав пасма волосся. Надалі ОСОБА_3 віддав їй ніж, поклавши його їй в руки, який був невеликого розміру, не розкладний, та посміхаючись сказав: « ОСОБА_10 , що ж ти наробила, ОСОБА_11 підрізала» . ОСОБА_3 був в стані алкогольного сп`яніння. Вона поклала ніж в сумку. Коли всі вийшли на дорогу, малолітня ОСОБА_5 почала кричати : «Папа, у тебе кров!», свідок також побачила кров на дорозі, ОСОБА_3 сміявся та говорив: «Я казав тобі,що ти сядеш». ОСОБА_3 залишався на місці, тілесних ушкоджень у нього не бачила. Надалі підійшла знайома ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_12 , яка разом з малолітньою ОСОБА_5 почали викликати швидку допомогу. Також свідок показала, що будинок, де мешкає ОСОБА_5 не пролягає по дорозі від лісонасаджень до магазину. Вважає, що ОСОБА_3 чекав на неї з метою нападу, а не на ОСОБА_5 , оскільки він її постійно переслідував та не міг змиритися з припиненням стосунків між ними. Безпосереднім очевидцем події нанесення тілесних ушкоджень свідок ОСОБА_7 не була.
Допитана в якості свідка ОСОБА_13 надала покази, за змістом яких вона з обвинуваченим ОСОБА_3 не знайома, з потерпілим ОСОБА_5 перебуває у дружніх стосунках. 01.01.2021р. близько 17 год. вечора вона йшла на роботу, проходячи неподалік будинку, де живе ОСОБА_5 , знаходився пустир, вона почула крики, кричала дитина: «Спасіть мого тата!». Підійшовши ближче, вона побачила ОСОБА_5 , який тримався за бік, його дочку ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Запитавши, що трапилось, ОСОБА_5 повідомив,що ОСОБА_3 «засунув йому ніж в живіт», малолітня ОСОБА_5 також вказала на ОСОБА_3 , коли свідок її запитала, хто це зробив. ОСОБА_7 тримала ніж у руках та знаходилась в шоковому стані, сказала, що ОСОБА_3 вклав їй в руку ніж. ОСОБА_3 ходив по дорозі та сміявся, від нього було чутно запах алкоголю. Свідок викликала поліцію та швидку допомогу. Причина конфлікту свідку ОСОБА_13 не відома, безпосереднім очевидцем події нанесення тілесних ушкоджень не була.
Показання свідків у поєднанні з показаннями потерпілого узгоджуються з дослідженими судом доказами сторони обвинувачення, зокрема, протоколом огляду місця події від 01.01.2021, в якому задокументовано огляд сумки ОСОБА_7 , під час якого серед особистих речей останньої було виявлено предмет схожий на ніж, на якому містились сліди речовини бурого кольору; протоколом огляду місця події від 01.01.2021р. в якому задокументовано огляд ділянки території, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено дві шапки чорного кольору та шматок волосся русявого кольору, як пояснив ОСОБА_3 одна із шапок належить йому; протоколом огляду місця події від 01.01.2021р. в якому задокументовано огляд приміщення ванної кімнати КМКЛ №6, що за адресою: м. Київ, вул.. Л.Гузара,3, де було виявлено сумку із одягом ОСОБА_5 із плямами бурого кольору, схожі на кров; довідкою про відвідування лікаря від 01.01.2021р. № 20, згідно якої у ОСОБА_5 зафіксовано ножове поранення черевної стінки; випискою із медичної карти стаціонарного хворого №20 , згідно якої ОСОБА_5 доставлений БШМД в КМКЛ №6 зі скаргами : біль в ділянці рани на передній черевній стінці, біль на всьому протязі живота, загальну слабкість. Зі слів, близько 16-00 год. 01.01.2021р. невідомий вдарив гострим предметом в живіт, наніс колото різане поранення у ділянку передньої черевної стінки. ОСОБА_5 проведено операцію та у зв`язку з покращенням загального стану виписано на амбулаторне лікування до хірурга поліклініки за місцем проживання; протоколами проведення слідчого експерименту від 13.01.2021 за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 та переглянутим в залі судового засідання відеозаписами проведених слідчих експериментів, обставини яких потерпілий та свідок ОСОБА_7 фактично словесно повторили при їх допиті під час судового розгляду, вказавши на дату, місце і час події, учасників, місце їх розташування, поведінку; результатами тесту (0,52%) за допомогою приладу «Драгер» від 02.01.2021р. , час 00:29, за участі ОСОБА_3 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2021р. за участю свідка ОСОБА_5 , згідно якого остання вказала на ОСОБА_3 як на особу, яка 01.01.2021р. близько 17-00 год. нанесла тілесні ушкодження її батьку ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.01.2021р. за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого остання вказала на ОСОБА_3 як на особу, яка зі слів ОСОБА_14 , нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку експерта від 05.02.2021 № 081-28-2021 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, на наданих на експертизу джинсових брюках гр. ОСОБА_3 виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого гр. ОСОБА_5 .
Відповідно до висновку експерта від 17.02.2021 № 091-25-2021 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, при серологічному дослідженні крові і поту на клинку та рукоятки ножа виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості походження крові від ОСОБА_5 (антиген Н).
Згідно висновку експерта від 11.02.2021р. № 042/1-94-2021 дані судово медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те,що при зверненні за медичною допомогою 01.01.2021р. о 16- 47 год. у гр. ОСОБА_5 мали місце такі ушкодження: колото-різана рана на лівій передньо-бічній поверхні живота в 3 см вліво від верхнього краю пупка, розмірами 2х0,5 см, з евентерацією великого чепця та рановим каналом, що відходить від неї в напрямку спереду-назад, зверху-вниз, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, брижа здухвинної кишки та великий чепець, крововилив у черевну порожнину (близько 200 мл крові) проникаюче колото-різане поранення живота зліва, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних, у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче ріжучі властивості (до якого відноситься клинок ножа), могли утворитись в термін, вказаний ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту 13.01.2021р. Утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 у спосіб, на який вказує ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту 02.01.2021р., а саме внаслідок «розмахування даним ножем перед собою» виключається.
Оцінюючи зазначені вище докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
Стороною захисту не подано доказів на підтвердження того, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягали у нанесенні ножового поранення потерпілому ОСОБА_5 , були вчинені з метою самозахисту, а тому твердження сторони захисту про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати як перевищення меж необхідної оборони, суд розцінює критично.
Оцінивши безпосередньо досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України кваліфіковані вірно, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, підробляє водієм, раніше не судимий,допомагає своїй матері, яка є опікуном дитини, виховувати сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відношення обвинуваченого до скоєного, поведінку під час та після вчинення злочинних дій .
Обставини відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обставинами відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.
З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Викладена позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, бере до уваги обставини справи та характер скоєного злочину, його наслідки, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту в залі суду.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язанні з проведенням судово медичної експертизи № 042/1-94-2021 від 11.02.2021р. становлять 1892,90 грн та підлягають стягненню з обвинуваченого за правилами ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та взяти його під варту негайно в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту взяття його під варту, тобто з 18 січня 2022 року.
В строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 01 січня 2021р. по 02 січня 2021р.
Речові докази: предмет, ззовні схожий на ніж, з плямами речовини бурого кольору, дві шапки чорного кольору, шмат волосся русявого кольору, джинсові штани синього кольору, на яких присутні плями речовини бурого кольору, кофта сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, змиви з правої та лівої руки ОСОБА_3 , які зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві - знищити; мобільний телефон марки « Мейзу» - повернути власнику ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язанні з проведенням судово медичної експертизи № 042/1-94-2021 від 11.02.2021р. в розмірі 1892,90 грн.(Одна тисяча вісімсот дев`яносто дві грн., 90 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1