Провадження № 1кс/712/6333/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання внесене в кримінальному провадженні № 0000082 від 12.10.2021 року, слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 та погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані, Черкаської області, громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого начальником відділу сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , посилаючись на те, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 12.10.2021.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів, слідчим за погодженням з прокурором 24.11.2021 повідомлено про підозру: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 79 о/с від 19.02.2021 капітана поліції ОСОБА_9 призначено на посаду начальника сектору дізнання Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Посадовою інструкцією начальника сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_9 , затвердженою начальником Уманського РУП ОСОБА_10 30.06.2021, передбачено, що основними завданнями сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області є організація та здійснення досудового розслідування кримінальних проступків, віднесених до підслідності органів Національної поліції України відповідно до чинного законодавства України тощо.

Начальник сектору дізнання Уманського РУП виконує повноваження керівника органу дізнання визначеного кримінальним процесуальним законодавством, є відповідальним за організацію роботи в підрозділі дізнання, стан досудового розслідування кримінальних проступків, виконання інших завдань підпорядкованих підрозділів дізнання.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, органи Національної поліції є правоохоронними органами України.

Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580- VIII від 02.07.2015, поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; та ін.

Статтею 18 КК України передбачено, що до службових осіб належать керівники установ, міністерств, відомств та особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків в установах і організаціях.

Крім того, відповідно до примітки ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_9 є службовою особою, наділеною організаційно розпорядчими функціями.

Будучи службовою особою органів Національної поліції, ОСОБА_9 постійно (на підставі наказу про призначення на посаду) обіймав посаду у державному органі та здійснював функції представника влади, а тому відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до примітки 2 до ст. 368 КК України, службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 3685, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, ОСОБА_9 , займаючи посаду начальника сектору дізнання Уманського РУП ГУНП у Черкаській області, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 посадові та службові особи органів Національної поліції є суб`єктами, відповідальними за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів Національної поліції забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно із ст. 23 цього закону посадовим та службовим особам органів Національної поліції забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Статтею 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено, що дізнавач службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків; керівник органу дізнання начальник підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівник органу досудового розслідування.

Згідно зі ст. 39-1 КПК України керівник органу дізнання організовує дізнання. Керівник органу дізнання уповноважений: 1) визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання; 2) відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання; 3) ознайомлюватися з матеріалами дізнання, давати дізнавачу письмові вказівки, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів для усунення порушень вимог законодавства у разі їх допущення дізнавачем; 5) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений, зокрема: повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Водночас, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника сектору дізнання Уманського РУП, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище й, відповідно до вимог власної посадової інструкції, зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства та одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення ним в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого йому службового становища, за наступних обставин.

Так, 13.05.2021 о 22:55 год. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості на підставі рапорту ДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 13.05.2021 про те, що «Від працівників благоустрою Уманської міської ради надійшла інформація, щодо під час інспектування міста Умань Черкаської обл. ними виявлено, що на території подвір`я одного з будинків ростуть рослини роду конопель.» з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 310 КК України, та о 22:56 год. начальником сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_9 зареєстроване кримінальне провадження за даним фактом за № 0000405, прийнято до провадження та призначено слідчого (дізнавача).

Постановою заступника начальника сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_12 призначено групу дізнавачів, які здійснюватимуть повноваження дізнавачів у кримінальному провадженні № 0000405 від 13.05.2021, зокрема: начальника сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_9 , заступника начальника сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_12 та інших дізнавачів вказаного підрозділу.

24.06.2021 у період з 07:45 год. до 09:06 год. на підставі ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 від 17.06.2021 у справі № 705/2649/21 у вказаному кримінальному провадженні заступником начальника СД Уманського РУП ОСОБА_12 за участю інших осіб проведено обшук у домоволодінні по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , де проживає ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що на час обшуку був відсутній у зв`язку з перебуванням за кордоном.

Під час вказаного обшуку дізнавачем виявлено і вилучено 25 рослин зовні схожі на рослини коноплі, 2 стебла з корінням рослин схожих на рослини коноплі та 65 рослин схожих на рослини маку снотворного, які у подальшому відповідними висновками експертів визнано такими, що містять особливо небезпечну психотропну речовину та наркотичні речовини відповідно, обіг яких заборонено.

Після проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000405 і отримання показань від ОСОБА_16 щодо виявлених на території його домоволодіння вказаних рослин, у зв`язку з наявною загрозою притягнення його до кримінальної відповідальності за даним фактом, ОСОБА_16 05.10.2021 близько 17:00 год. за адресою Уманського РУП по вул. Європейська, 27, м. Умань, Черкаської обл., звернувся до начальника сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_9 та повідомив, що не має жодного відношення до вирощування даних конопель та маку, земельну ділянку його домоволодіння, де вони росли, не обробляв і взагалі не перебував на території України, а тому не розуміє чому має притягуватися до кримінальної відповідальності.

Вислухавши ОСОБА_16 , у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на одержання від останнього неправомірної вигоди за непритягненняйого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, закриття кримінального провадження № 0000405.

На виконання вказаного злочинного умислу ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника сектору дізнання Уманського РУП, користуючись своїм службовим становищем та наданими повноваженнями керівника органу дізнання і дізнавача у кримінальному провадженні, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення протиправним шляхом, 05.10.2021 близько 17:00 год. за адресою Уманського РУП по вул. Європейська, 27, м. Умань, Черкаської обл., висловив ОСОБА_16 прохання надати йому особисто неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 300 доларів США, за непритягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000405,відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, ч. 1 ст. 310 КК України.

У подальшому, 05.11.2021 близько 16:30 год., знаходячись за адресою Уманського РУП по вул. Європейська, 27, м. Умань, Черкаської обл., під час зустрічі та розмови з ОСОБА_16 начальник сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_9 , користуючись своїм службовим становищем та наданими повноваженнями керівника органу дізнання і дізнавача, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення протиправним шляхом, повторно висловив прохання надати йому неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США за закриття кримінального провадження № 0000405, запевнивши ОСОБА_16 , що дане провадження буде закрито, а тому за вказаними грошовими коштами ОСОБА_9 заїде до нього пізніше.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_16 неправомірної вигоди, 10.11.2021 у період з 17:53 год. до 20:58 год., знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_9 з використанням засобу мобільного зв`язку з телефонним номером НОМЕР_1 через програму-месенджер «WhatsApp» надіслав текстові повідомлення ОСОБА_16 на його особистий телефон з номером НОМЕР_2 з проханнями перерахувати раніше обумовлені грошові кошти через обмінник з переказом з банківської картки «ПриватБанку» ОСОБА_16 на електронний гаманець платіжної системи «PerfectMoney» ID НОМЕР_3 , виклавши посилання на відповідний веб-сайт:http://www.nixexchange.com/panel.jsp?id=68&adsrc=Google-su1sk2p2o1&gclid=EAIaIQobChMI-Oi2_uV9AIVSrrVCh1Rpw66EAAYASAAEgJfUPD_BwE.

У подальшому, 15.11.2021 у період з 10:40 год. до 11:34 год., знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_9 , використовуючи засіб мобільного зв`язку з телефонним номером НОМЕР_1 через програму-месенджер «WhatsApp» шляхом надіслання текстових повідомлень ОСОБА_16 на його особистий телефон з номером НОМЕР_2 , інструктував останнього щодо порядку здійснення грошового переказу за вказаними реквізитами та підтвердив свої наміри одержати неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США.

На виконання вказаного незаконного прохання начальника сектору дізнання Уманського РУП ОСОБА_9 про надання йому неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження № 0000405, висловлене з використанням наданого йому службового становища та повноважень, керуючись вказівками останнього, ОСОБА_16 15.11.2021 у період близько з 10:00 год. до 12:00 год., знаходячись вдома по вул. Чехова, 40, м. Умань, Черкаської обл., з використанням власного мобільного телефону з номером НОМЕР_2 танаданого ОСОБА_9 посилання на веб-сайт http://www.nixexchange.com, заповнивши на ньому відповідні форми та реквізити, здійснив з власного банківського рахунку (картки) АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_4 грошовий переказ обумовленої суми неправомірної вигоди 300 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу вказаного веб-сайту становило 7719,00 гривень, на вказаний ОСОБА_9 електронний гаманець платіжної системи «Perfect Money» № НОМЕР_5 , внаслідок чого останній одержав вказану неправомірну вигоду.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Підозра ОСОБА_9 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_16 від 11.10.2021; протоколом огляду документів від 25.10.2021; показаннями свідка ОСОБА_16 , наданими під час допитів 18.10.2021, 09.11.2021, 15.11.2021; протоколом огляду, помічення та вручення грошових коштів від 08.11.2021; протоколом огляду речей і документів від 15.11.2021, додатками до нього, скрін-шотами (фото) та відеозаписами екрану мобільного телефону ОСОБА_16 ; протоколом невідкладного обшуку в приміщеннях сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 15.11.2021; протокол огляду документів від 16.11.2021; речовими доказами: мобільним телефоном ОСОБА_16 «HuaweiY6 2019» з номером НОМЕР_2 , мобільним телефоном ОСОБА_9 «AppleiPhone 6» з номером НОМЕР_1 , матеріалами кримінального провадження № 0000405, чорновими записами ОСОБА_9 , іншими речами і документами; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Крім того, на даний час вживаються заходи щодо розсекречування та приєднання до матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження матеріалів проведених відносно ОСОБА_9 негласних слідчих (розшукових) дій, які сторона обвинувачення має намір використовувати в якості доказів винуватості останнього.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що метою застосування до ОСОБА_9 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжувати тотожні або інші кримінальні правопорушення, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.п. 3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

В частині 3 ст. 5 Конвенції / правова позиція ЄСПЛ, викладена в п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України"/ після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчинені злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

В своєму клопотанні слідчий та прокурор вказує, що до підозрюваного ОСОБА_9 необхідно обрати міру запобіжного заходу тримання під вартою, що дасть необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, але доказів не надано.

При формуванні внутрішнього переконання слідчого, прокурора, слідчого судді, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Слідчим та прокурором не доведено та не надано письмових доказів того, що в даному випадку виникли ризики передбачені вимоги ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений, має сталі соціальні зв`язки, характеризується позитивно, має молодий вік, до кримінальної відповідальності не притягувався, на виклики слідчого з`являється та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено нових даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким із передбачених ч.1 п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, тому за таких обставин суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_9 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час доби.
Керуючись ст. ст. 40, 131-132, 176-184, 193-194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21:00 год. до 06:00 год. строком на 30 (тридцять) днів, тобто до 12 січня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1) Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
2) Не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. щоденно;
3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання, роботи та засобів зв`язку;

4) Здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт для виїзду за кордон, інші
документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
5) Не відвідувати місця, де знаходяться розважальні заклади.
6) Заборонити спілкування з свідками та експертами по даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора та захисника.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_9 , слідчому та прокурору для контролю за її виконанням.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17

Повний текст ухвали проголошено 17 грудня 2021 року о 12.30 год.