УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2021 Справа №607/16727/21 Провадження №1-кс/607/5553/2021 м.Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_5 від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21.09.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_5 від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яку просить скасувати, визнати її протиправною та зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_5 направити представнику потерпілої - адвокату ОСОБА_6 копію оскаржуваної постанови.
В обґрунтування вимог скарги адвокат ОСОБА_3 вказав, що цією постановою слідчого закрито кримінальне провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України. На думку скаржника, постанова слідчого від 30.06.2021 є незаконною, необґрунтованою і такою, що не відповідає вимогам ст..ст.2,9,91,92,93 КПК України, оскільки така прийнята слідчим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи. Захисник також звернув увагу на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0001199, слідчий не виконав ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2021, якою останнього було зобов`язано вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої у цьому провадженні; не допитав потерпілу ОСОБА_4 ; не витребував в Тернопільській філії КНДІСЕ всі матеріали щодо експертиз призначених у кримінальному провадженні №0000207 та листування з цього приводу між експертами та органом досудового розслідування; не допитав по вказаним документам слідчих, що проводили досудове розслідування кримінального провадження №0000207; не допитав слідчого та прокурора про обставини звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до документів АТ «Дельта Банк» та в подальшому залишення цього клопотання без розгляду; не провів інші необхідні передбачені КПК України слідчі дії. На думку скаржника, вказані обставини та зміст оскаржуваної постанови слідчого, свідчать про формальний підхід до розслідування кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку з чим висновок слідчого ОСОБА_5 про відсутність доказів неефективного досудового розслідування, процесуального керівництва та фальсифікації доказів у кримінальному провадженні №0000207 від 20.01.2019 слідчими СВ Тернопільського ВП (на даний час РУП) ГУНП в Тернопільській області та прокурорами Тернопільської місцевої (на даний час - окружної) прокуратури є передчасним та помилковим.
Одночасно адвокат ОСОБА_3 зазначає, що про постанову слідчого від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 він дізнався із листа начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 07.09.2021 і на момент оскарження копію зазначеної постанови ні він, ні потерпіла ОСОБА_4 не отримували.
У доповненні до скарги, яке надійшло до суду 25.10.2021, адвокат ОСОБА_3 , окрім доводів наведених у первісній скарзі, також вказує на неправдивість викладених у постанові слідчого ОСОБА_5 від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 відомостей про неодноразовий виклик ОСОБА_4 на допит та її неприбуття, а також ігнорування слідчим поданого ним клопотання про допит потерпілої Євпраксіної слідчими ДБР у м.Миколаєві. Крім того захисник вважає необґрунтованим викладений слідчим в оскаржуваній постанові висновок про проведення в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 небхідного комплексу слідчих розшукових дій та звертає увагу, що перелічені слідчим нормативні акти та рішення ЄСПЛ, не узгоджуються з об`єктивними обставинами кримінального провадження та висновками слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження. Крім того, на переконання скаржника, слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами для закриття кримінального провадження, не надано належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину з посиланням на докази, зібрані в ході досудового розслідування, що свідчить про невідповідність постанови вимогам передбаченим ст..110 КПК України. На думку скаржника, вказані обставини та зміст оскаржуваної постанови слідчого свідчать про формальний підхід до розслідування кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив задовольнити, за виключенням вимоги про зобов`язання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_5 направити йому копію оскаржуваної постанови.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності слідчого, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

На вимогу слідчого судді органом досудового розслідування надані матеріали кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України.
Заслухавши доводи особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали долучені до скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
За змістом ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Із пояснень особи, яка звернулася зі скаргою адвоката ОСОБА_3 вбачається, що оскаржувану постанову слідчого ним було отримано після її оскарження до слідчого судді, при цьому, будь-яких документальних підтверджень про вручення скаржнику копії постанови в інший термін, слідчому судді не надано.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що строк на оскарження постанови Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 30.06.2021, особою, яка подала скаргу, не пропущено.
Частиною 3 статті 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.
Право на справедливий судовий розгляд також закріплено в ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та в ст.21 КПК України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст.55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до положень ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001199 від 06.10.2020. Постановою слідчого від 30.06.2021, зазначене кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України.
З матеріалів кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 та змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що ним було проаналізовано зміст заяв ОСОБА_4 про вчинення на її думку кримінальних правопорушень посадовими особами поліції та Тернопільської окружної прокуратури; допитано в якості свідків начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , слідчу СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 ; встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000207 наразі триває; досліджено прийняті у ньому рішення про закриття кримінального провадження постановою начальника СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 від 27.06.2019; викладено зміст мотивувальної частини ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/4970 від 14.05.2020, якою вказана постанова слідчого ОСОБА_11 була залишена без змін; наведено дані про скасування ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/4970 від 14.05.2020, ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 27.07.2020; констатовано відсутність здобутих в ході досудового розслідування доказів на підтвердження інформації щодо фактів можливого неефективного досудового розслідування, процесуального керівництва та фальсифікації доказів у кримінальному провадженні № 0000207 від 20.01.2021 слідчими СВ Тернопільського ВП (на даний час РУП)ГУНП в Тернопільській області та прокурорами Тернопільської місцевої (на даний час окружної) прокуратури. Крім того, слідчий в оскаржуваній постанові, посилаючись на неодноразові виклики ОСОБА_4 для допиту в порядку ст..135 КПК України, вказав, що ОСОБА_4 за викликами слідчого на допит не з`явилася.

Встановлення зазначених даних, на думку слідчого, було достатнім для висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 та вважає її передчасною, з таких підстав.

При вирішенні зазначеної скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями п.1, 2 ч.1 ст.91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст.284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом з тим, для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч.1 ст.94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому, мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Крім того, згідно з п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 встановлено, що слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 при закритті вказаного кримінального провадження цих та інших вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.

Так, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 30.06.2021 слідчим зазначено, що в ході проведення досудового розслідування кримінального №0001199 від 06.10.2020 не доведено факт можливого неефективного досудового розслідування, процесуального керівництва та фальсифікації доказів у кримінальному провадженні № 0000207 від 20.01.2021 слідчими СВ Тернопільського ВП (на даний час РУП)ГУНП в Тернопільській області та прокурорами Тернопільської місцевої (на даний час окружної) прокуратури. Як видно, у мотивувальній частині постанови, слідчим наведено зміст ст..ст. 2, 9, 17, 94, 36, 40, 84, 284, 303 КПК України, ст.62 Конституції України, науково-практичного коментаря складу злочину, передбаченого ст.364 КК України, а також те, що такі критерії не знайшли свого підтвердження в ході проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Перевіряючи постанову слідчого на відповідність ознакам законності і обґрунтованості, варто зауважити, що метою досудового розслідування є отримання у передбаченому законом порядку фактичних даних, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів згідно ст. 84 КПК є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Однак, з оскаржуваної постанови та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що всупереч наведеним положенням процесуального закону, були поверхово, однобічно дослідженні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, слідчий не встановив у необхідній та достатній мірі обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, не провів всіх слідчих дій щодо тих обставин кримінального провадження, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, не були з`ясовані з достатньою повнотою та не наданий аналіз фактам та обставинам, які викладені ОСОБА_4 у її заявах про вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, в порушення вимог ч. 5 ст.110 КПК України, не навів у постанові необхідних та достатніх мотивів прийняття такого рішення та його обґрунтування.

Також, із досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в рамках наданих йому повноважень не було проведено комплексу необхідних слідчих дій для належного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, із матеріалів кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 вбачається, що постановою слідчого Третього слідчого відділу (здислокацією у м.Тернополі) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 08.04.2021 надавалось доручення слідчим ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, що поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську та Одеську області провести допит в якості свідка у кримінальному провадженні №0001199 від 06.10.2020 заявницю ОСОБА_4 , мешканку АДРЕСА_1 . з приводу її заяви про вчинення кримінальних правопорушень.

Встановлено, що матеріали кримінального провадження №№0001199 від 06.10.2020 не містять жодних даних про виконання вказаного доручення слідчого.

Поряд з цим, посилання слідчого у постанові на неодноразове нез`явлення ОСОБА_4 на допит, що, на думку слідчого, підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень ОСОБА_4 №048 та №990, із яких не вбачається, що саме направлялося у цих поштових відправленнях ОСОБА_4 , не свідчить про здійснення слідчим виклику на допит ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.135 КПК України.

За наведених даних та за відсутності у матеріалах кримінального провадження підтверджуючих даних про виконання доручення слідчого в частині допиту ОСОБА_4 , чи встановлених даних щодо неможливості такого допиту за наявності таких обставин, викладені в оскаржуваній постанові висновки слідчого про неможливість допиту ОСОБА_4 , не свідчать про повне та всебічне встановлення всіх обставин, які мають істотне значення для прийняття відповідного процесуального рішення.

До того ж, відомостей про те, що ОСОБА_4 не бажає давати показань з приводу викладених нею в заявах про вчинення з кримінальних правопорушень обставин, матеріали провадження не містять, навпаки, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 неодноразово письмово клопотав про проведення допиту останньої.

Крім того, при дослідженні документів, які знаходяться у кримінальному провадженні №0001199 від 06.10.2020, слідчим суддею не встановлено наявність доказів в розумінні ст.84 КПК України, які спростовують наявність складу злочину, за яким здійснювалось кримінальне провадження, а також проведення слідчим комплексу необхідних слідчих дій для належного встановлення обставин кримінального правопорушення. Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 вбачається, що в основу прийнятого рішення слідчим покладено матеріали кримінального провадження № №0000207. Втім, з матеріалів кримінального провадження №0001199 не вбачається, що слідчим витребовувалися чи оглядалися матеріали кримінального провадження №0000207, які, на думку слідчого ОСОБА_5 підтверджують відсутність в діях начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України.
Також, в постанові про закриття кримінального провадження в порушення вимог ст. 110 КПК України відсутні належні та достатні висновки та мотиви органу досудового розслідування щодо відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України; не зазначено у постанові, чому слідчий прийняв до уваги одні докази по справі, і критично поставився до інших доказів, що унеможливило встановлення істини у кримінальному провадженні і дає підстави для висновку неповноту і необ`єктивність досудового розслідування.

При цьому у матеріалах провадження немає відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили слідчому належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проведення слідчих дій та безпосереднього дослідження й оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У зв`язку з цим, існують обставини, що вказують на поверховість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, як наслідок, рішення слідчого про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.
Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Таким чином, скарга адвоката ОСОБА_3 подана в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_5 від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню як така, що винесена передчасно, без повного та всебічного встановлення всіх обставин, що становить безумовне порушення такої засади кримінального провадження, як законність.
В ході проведення досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії та в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.
Поряд з цим, викладена адвокатом ОСОБА_3 у скарзі вимога про визнання зазначеної постанови слідчого протиправною, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя не уповноважений приймати таке рішенняза результатами розгляду скарги.

За наведених підстав, скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 110, 284, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_5 від 30.06.2021 про закриття кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України скасувати.

Копію ухвали з матеріалами кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020 направити до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові для проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001199 від 06.10.2020.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1