Справа № 567/716/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000183 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Межиріч Острозького району Рівненської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої: 08.06.2015 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 850 грн. штрафу (05.11.2015 ухвалою Острозького районного суду міру покарання замінено на 50 годин громадських робіт); 12.01.2016 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 230 годин громадських робіт; 13.04.2016 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення воді строком 1 рік 1 місяць; 13.06.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців; 21.09.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки, 20.05.2020 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_6

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що будучи раніше неодноразово судимою, востаннє 21.09.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки, 20.05.2020 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не стала та повторно вчинила новий умисний злочин.
Так, 17 травня 2020 року, у вечірню пору доби ОСОБА_3 , діючи повторно, перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю власника, таємно викрала грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 600 грн., які зберігались у внутрішній кишені куртки, яка знаходилась в шафі в спальній кімнаті.
Викрадені грошові кошти ОСОБА_3 привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 спочатку вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України не визнала, не погоджувалась з обставинами вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому вину визнала і показала, що 17.05.2020 близько 11:00 год. вона прийшла до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_3 , з яким вона протягом дня вживала алкогольні напої. Також зазначила, що бачила як ОСОБА_11 діставав з шафи гроші, які знаходились в кишені його куртки. Через деякий час, коли її ніхто не бачив, вона зайшла в кімнату ОСОБА_10 , де з шафи викрала грошові кошти в сумі 600 грн., які знаходились в його курточці. Після чого вона пішла в магазин "Кишеня", де за викрадені кошти купила продукти харчування та спиртне.
У вчиненому розкаюється.
Вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, знайшла підтвердження в зібраних на досудовому слідстві та перевірених в судовому засіданні доказах.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 17.05.2020 близько обідньої пори до нього додому прийшла його знайома ОСОБА_3 . З ОСОБА_3 та ОСОБА_12 протягом дня вони вживали алкогольні напої. Вказав, що в подальшому він дав для ОСОБА_13 гроші в сумі 200 грн. на придбання алкоголю, які він діставав із кишені своєї куртки, яка висіла в шафі і ОСОБА_3 бачила де вони знаходяться. Після чого ОСОБА_13 пішла до магазину та коли повернулася, принесла із собою пляшку горілки, яку вони також розпили, після чого ОСОБА_3 пішла по своїх справах. В подальшому, у вечірню пору доби ОСОБА_3 повернулася до його будинку, де вони продовжили розпивати спиртне. Вказує, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, тому всіх обставин події точно не пам`ятає. На наступний день він виявив, що з кишені його куртки зникли грошові кошти в сумі 600 грн. Вказав, що окрім нього та ОСОБА_3 у вказану кімнату ніхто не заходив.

Зазначив, що будь-яких претензій до обвинуваченої він не має, завдана шкода йому відшкодована, та просить призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що проживає в АДРЕСА_3 , по сусідству з ОСОБА_6 . Зазначив, що 17.05.2020 в денну пору, він перебував у ОСОБА_6 вдома, разом з ОСОБА_3 , де вони вживали алкогольні напої. Зазначив, що в подальшому залишив ОСОБА_3 вдома у ОСОБА_6 , а сам пішов додому. У вечірній час до нього додому прийшла ОСОБА_3 , яка запропонувала йому знову піти до потерпілого та випити, однак він відмовився. Зазначив, що ОСОБА_3 казала, що в неї є гроші, які дала їй матір. Він особисто грошових коштів у неї не бачив. Після чого ОСОБА_3 пішла, куди йому не відомо.
Свідок ОСОБА_15 на підставі ст.63 Конституції України від дачі показань відмовилась.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що вона є приватним підприємцем та здійснює свою діяльність в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться в м.Острог по вул.Татарській Рівненської області. Зазначила, що 17.05.2020 у вечірню пору, у неї в магазині ОСОБА_3 купувала продукти харчування, на яку суму вона не пам`ятає. Про обставини крадіжки грошових коштів з будинку потерпілого їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що ОСОБА_6 є його сином та проживає в АДРЕСА_2 . 17.05.2020 близько 16:30 год. до нього зателефонувала сусідка його сина та повідомила, що в його будинок хтось намагається проникнути через вікно. Після чого він поїхав до будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , однак вхідні двері в будинок були замкнені. Близько 30 хв. він не міг достукатись, однак через деякий час йому відчинив його син, який перебував з ознаками вживання алкогольних напоїв. Зайшовши до будинку ОСОБА_17 побачив, що там перебуває також ОСОБА_3 , яку він вигнав з будинку. Зазначив, що окрім ОСОБА_3 в будинку більше нікого із сторонніх осіб не було. Після чого він поїхав додому. В подальшому від сина він дізнався про крадіжку грошових коштів.
З матеріалів кримінального провадження встановлено наступне.
З витягу з кримінального провадження №0000183 протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 19.05.2020 за зверненням ОСОБА_6 було зареєстровано кримінальне провадження за ч.2 ст.185 КК України за фактом викрадення грошових коштів ОСОБА_6 в сумі 600 грн. (а.с.77)

З протоколу огляду місця події від 19.05.2020, ілюстративних таблиць до нього, вбачається, що 19.05.2020 за добровільною згодою ОСОБА_6 було проведено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час проведення огляду, при обробленні дверцят шафи, з якої зі слів ОСОБА_6 було викрадено грошові кошти, на правій частині з внутрішньої сторони було виявлено та вилучено три сліди пальців рук. (а.с.81-84)

Згідно висновку експерта №1.3-177/20 від 16.06.2020 вбачається, що сліди пальців рук найбільшими розмірами по вісях 23*32 мм, 16*31 мм, що вилучені в ході огляду місця події 19.05.2020 будинку ОСОБА_6 , придатні для ідентифікації за ними особи чи осіб, що їх залишила (залишили).

Слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 14*22 мм, що вилучений в ході огляду місця події 19.05.2020 будинку ОСОБА_6 , непридатний для ідентифікації за ним особи, що його залишила.

Слід пальців рук найбільшими розмірами по вісях 23*32 мм, 16*31 мм, що вилучені в ході огляду місця події 19.05.2020 будинку ОСОБА_6 , залишені відповідно великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.106-130).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.06.2020 з додатком до нього (електронним носієм) вбачається, що з підозрюваною ОСОБА_3 було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час її допиту (а.с.144-145).

Зазначені докази судом визнаються достовірними і такими, що повністю викривають обвинувачену у скоєні кримінального правопорушення і є достатніми для визнання її винною у цьому.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, винуватість ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення доведена.

Також, аналізуючи покази свідків та потерпілого суд вважає їх допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті, оскільки вони не суперечать один одному, співвідносяться між собою та узгоджуються в деталях.

Водночас, судом критично оцінюються показання обвинуваченої, суперечливість її показів та неодноразова зміна позиції, оскільки вони не відповідають обставинам справи, визнаним судом доведеними та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Такі показання обвинуваченої спростовуються показаннями свідків щодо обставин її перебування в будинку потерпілого та показами потерпілого про те, що лише ОСОБА_3 було відомо про наявність у нього грошових коштів, які нею в подальшому були викрадені, та місце їх знаходження і розцінюються судом, як спосіб захисту від обвинувачення та намагання уникнути відповідальності за вчинення кримінального правопорушення та способом реалізації гарантованого ст.63 Конституції України, ст.42 КПК України права на захист.

Таким чином, оцінивши сукупність доказів, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення кваліфікується як нетяжкий злочин за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання, а також наслідки, що настали, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує, що вона згідно характеристики Межиріцької сільської ради по місцю проживання характеризується негативно.
Згідно довідки КНП "Острозька ЦРЛ" від 22.05.2020, ОСОБА_3 на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є добровільне відшкодування завданої шкоди.

Водночас, суд враховує обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно обвинувального акту, щире каяття обвинуваченої, оскільки ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнала, також вчинила дії по поверненню викрадених грошових коштів вже після її викриття працівниками поліції.

В той же час, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

ОСОБА_3 раніше неодноразово судима: 08.06.2015 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 850 грн. штрафу (05.11.2015 ухвалою Острозького районного суду міру покарання замінено на 50 годин громадських робіт); 12.01.2016 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 230 годин громадських робіт; 13.04.2016 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення воді строком 1 рік 1 місяць; 13.06.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців; 21.09.2018 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням іспитового строку 3 роки, 20.05.2020 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, остання вчинила 17.05.2020, тобто до ухвалення попереднього вироку від 20.05.2020.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Отже, якщо кримінальне правопорушення (кримінальні правопорушення), за яке (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю кримінальних правопорушень).

Аналогічна позиція щодо правил призначення покарання викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду по справі №766/39/17 від 01.06.2020.

Суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, в тому числі, за умисні корисливі кримінальні правопорушення та знову вчинила аналогічне кримінальне правопорушення, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.
Таким чином, обставини справи свідчать про те, що незважаючи на неодноразове застосування щодо ОСОБА_3 ст.75 КК України, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробила.
Водночас, з урахуванням всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої лише в умовах ізоляції від суспільства, при цьому дані про особу обвинуваченої та наявність пом`якшуючої покарання обставини не свідчать про можливість її виправлення без відбування покарання чи істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та враховуються судом при призначенні їй покарання.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ч.4 ст.70 КК України - у виді позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань, зарахувавши частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Дане покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 1307,60 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої при вирішенні питання про долю речових доказів, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 374 КПК України

засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 20.05.2020, у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_3 з 10:20 год. 20.05.2020, зарахувавши їй у строк відбуття остаточно визначеного покарання строк частково відбутого покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 20.05.2020.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1307,60 грн.

Речові докази: три сліди пальців рук та дактилокарту ОСОБА_3 , що зберігаються в камері схову речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1