УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000781 від 20.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0004266 від 20.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 3, 4, 5, ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч.ч. 2, 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, установлено, що невстановлені особи, здійснюючи свою протиправну діяльність, на території м. Одеси та Одеської області, за допомогою підроблених документів незаконно заволоділи об`єктами нерухомості, в наслідок чого спричинено матеріальний збиток.
Поряд з цим, в ході проведення досудового розслідування, у вказаному кримінальному провадженні, установленим особам які причетні до вчинення кримінальних правопорушень повідомлено про підозру, однак на теперішній час в ході слідства, встановити коло всіх учасників вчинення кримінальних правопорушень не представилось можливим.
У зв`язку з чим, 20.04.2021 процесуальним керівником у кримінальному провадженні, в порядку ч. 1 ст. 217 КПК України, було виділено в окреме провадження № 0000781, матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Крім того, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 29.07.2020 проведено обшук в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено і вилучено заяви про надання інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також бланки свідоцтва та заяви на видачу дублікатів свідоцтва на транспортні засоби: Lexus, модель «RX350», 2007 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації « НОМЕР_2 »; MERCEDES-BENZ, модель «ML 350», 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номер державної реєстрації « НОМЕР_4 »; TOYOTA, модель «LANDCRUISER», 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , номер державної реєстрації « НОМЕР_6 » ( НОМЕР_7 ), на ім`я ОСОБА_6 , який нібито купив на аукціонні вищезазначені автомобілі.
Крім того, слід зазначити, що під час реєстрації транспортних засобів використовувався підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , виданий начебто на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в який вклеєна фотокартка підозрюваного ОСОБА_7 .
Таким чином, можна дійти висновку, що ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, заволодів правами на вищевказані транспортні засоби.
Вході слідства, було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що приблизно у 2008 році вона спільно з своїм чоловіком ОСОБА_9 , вирішили придбати транспортний засіб, автомобіль марки «Lexus» моделі «RX 350», 2007 року випуску, в кузові синього кольору, номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_9 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », у зв`язку з тим, що грошових коштів за вказаний автомобіль у них не було, вона звернулась до банківської установи «Надра Банк», за для отримання кредиту, після чого в одному із автосалонів вони придбали вищевказаний автомобіль. Після того, як автомобіль був куплений, вищевказана банківська установа перебувала у процесі припинення та ліквідації, та кредитні зобов`язання по ньому не виплачувались. Після цього, приблизно у 2015 році ОСОБА_9 , керуючи вказаним транспортним засобом не впорався з керуванням здійснив зіткнення з іншим учасником дорожнього руху, про що свідчить постанова Приморського районного суду від 30.01.2013 (справа №1522/29328/12, провадження № 3/522/211/13), в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень та працівниками поліції було вилучено автомобіль марки «Lexus» моделі «RX 350», 2007 року випуску, в кузові синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 , з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », та направлено на один із штрафмайданчиків м. Одеси. Однак приблизно через пів року на їх адресу почали надходити квитанції по виплаті за зберігання автомобіля на штраф майданчику. Після чого ОСОБА_9 , прибувши на штраф майданчик, йому повідомили, що вказаний автомобіль у них не зберігається, а всі документи передані до АР Крим. Свідок ОСОБА_9 , надав аналогічні показання ОСОБА_8 .
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси (справа № 520/11665/15-к, провадження № 1-кс/947/4500/21 від 07.04.2021) було накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування автомобілю марки «Lexus» моделі «RX 350», 2007 року випуску, в кузові синього кольору, номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_9 з державним номерним знаком « НОМЕР_10 ».
Окрім того, під час виконання ухвали та згідно листа ГСЦ МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області № 31/15 2715 від 18.06.2021, було встановлено, що автомобіль марки «Lexus» моделі «RX 350», 2007 року випуску, в кузові синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 з державним номерним знаком « НОМЕР_10 », був перереєстрованим та закріплено новий номерний знак « НОМЕР_11 ».
23.08.2021 року в ході проведення огляду місця події парковки, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 34, було вилучено автомобіль марки«Lexus» моделі «RX 350», 2007 року випуску, в кузові синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_9 з державним номерним знаком « НОМЕР_11 », під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено, опечатано та передано на зберігання до спеціалізованого майданчику тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту № НОМЕР_12 , за адресою: АДРЕСА_2 .
У зв`язку з тим, що виникла необхідність у забезпеченні збереженні речових доказів та те, що вилучене майно являється речовим доказом у даному кримінальному провадженні по якому необхідно провести необхідні слідчі дії, для встановлення наявності слідів кримінального правопорушення, є необхідність у їх арешті для подальшого використання зазначеного майна в процесі доказування.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 209 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб марки «Lexus», моделі «RX 350», відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме може бути об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, транспортний засіб може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого відчуження, зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на транспортний засіб.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи, в порядку ст. 174 КПК України, мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик відчуження або зміни майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000781 від 20.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.ч. 3, 4 ст. 190, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 209 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на транспортний засіб - автомобіль марки «Lexus» моделі «RX 350», 2007 року випуску, в кузові синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_11 , та ключі запалювання від нього, із подальшим утриманням транспортного засобу на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів, в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Виконання ухвали покласти на прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_4 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1