печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 09.07.2021 року в рамках кримінального провадження № 0000772 від 17.09.2020,-

В С Т А Н О В И В :

16.09.2021 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 09.07.2021 року в рамках кримінального провадження № 0000772 від 17.09.2020.
Так, у скарзі адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_4 09.07.2021 старший слідчий в ОВС першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 вручив повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення шахрайства, яке полягає у тому, що ОСОБА_4 одержав від ОСОБА_7 10 тис. доларів США за працевлаштування ОСОБА_8 на посаді керівника Житомирського держлісгоспу, проте не мав наміру, можливості та повноважень його призначати.
За результатами вивчення наданих слідчим Державного бюро розслідувань матеріалів, ОСОБА_4 вважає повідомлену йому підозру необґрунтованою, безпідставною та незаконною з наступних підстав.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення проти власності, а саме заволодінні чужим майном шляхом обману або зловживання довірою Розділ VI ст. 190 КК України. Обов`язковою ознакою кримінальних правопорушень передбачених цим розділом Кримінального кодексу України та, зокрема, ст. 190 КК України є наявність потерпілого, тобто особи, якій кримінальним правопорушенням спричинено моральну, фізичну або майнову шкоду.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к зазначено: «У диспозиції частини першої ст. 190 КК України міститься визначення шахрайства як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Для констатації вини особи у вчиненні цього кримінального правопорушення (навіть за умови подальшого звільнення її від кримінальної відповідальності) необхідно встановити наявність всіх обов`язкових ознак складу злочину, в тому числі таких як предмет злочину та його розмір, потерпілий, суспільно небезпечне діяння та його наслідок, спосіб вчинення злочину.».
Натомість саме потерпілим у кримінальному провадженні № 00000772 від 17.09.2020 не визнано жодної особи, що свідчить про те, що жодній особі (фізичній або юридичній) моральну, фізичну або майнову шкоду кримінальним правопорушенням не спричинено.
І така позиція органу досудового розслідування зрозуміла, оскільки 10 тис. доларів США, які свідок ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 за вирішення питання щодо працевлаштування ОСОБА_8 , згідно протоколу огляду та вручення грошових коштів від 16.10.2020 і протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту від 17.11.2020, отримані із загального фонду Державного бюджету ДБР в Управлінні фінансової діяльності та бухгалтерського обліку Державного бюро розслідувань, тобто не належали ані свідку ОСОБА_7 , ані свідку ОСОБА_8 . Відомості про вчинення ОСОБА_4 закінченого замаху на шахрайство за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не за заявою потерпілого, а на підставі рапорту слідчого ДБР від 19.05.2021, в якому також не зазначено ні потерпілу особу, ні чиїм саме майном заволодів
ОСОБА_4 шляхом обману, ні обставин вчинення кримінального правопорушення, ні місця його вчинення.
Також адвокатом в скарзі зазначено, що з наведеного необхідно зробити висновок, що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди і вже на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим і підлягає скасуванню.
Одночасно необхідно звернути увагу, що кримінальне провадження № 00000772 від 17.09.2020, згідно витягу з ЄРДР розслідується за трьома окремими складами кримінальних правопорушень, а саме: - за ч. 4 ст. 368 КК України службова особа, яка займає особливо відповідальне становище, за попередньою змовою з іншими особами, вимагає надати неправомірну вигоду для себе за вчинення дії з використанням наданої їй влади; - за ч. 3 ст. 369-2 невстановлені особи вимагають неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави; - за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України громадянин України вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном у сумі 10 000 доларів США, тобто у великому розмірі, шляхом обману.
09.07.2021 ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке до ЄРДР взагалі не внесені, що свідчить про безпідставність та незаконність цієї процесуальної дії.
Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_4 не зазначено кого саме він ввів у оману, або чиєю довірою зловживав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , чи одразу ж обох. У протоколах допиту свідка ОСОБА_8 , а також у 4 протоколах допиту свідка ОСОБА_7 відсутні будь-які показання про введення їх будь-ким чином в оману чи зловживання їх довірою. Передані ОСОБА_4 грошові кошти зазначені свідки ідентифікують як неправомірну вигоду.
Згідно матеріалів кримінального провадження свідок ОСОБА_7 був залучений працівниками ДБР до проведення оперативних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій по документуванню ОСОБА_4 у вимаганні грошової винагороди в інтересах третіх осіб. ОСОБА_7 отримував від працівників ДБР вказівки, як поводити себе у спілкуванні. Після кожної зустрічі з ОСОБА_4 свідок ОСОБА_7 допитувався та консультувався з працівниками ДБР.
Тобто, в цій ситуації не ОСОБА_4 зловживав довірою та вводив в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_8 чи когось ще, а скоріше працівники ДБР провокували ОСОБА_7 на підкуп.
Згідно ч. 1 ст. 370 КК України провокація підкупу це дії службової особи з підбурення особи на пропонування, обіцянку чи надання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції, обіцянки чи одержання такої вигоди, щоб потім викрити того, хто пропонував, обіцяв, надав неправомірну вигоду або прийняв пропозицію, обіцянку чи одержав таку вигоду.
Згідно пояснень ОСОБА_4 , він одержав від ОСОБА_7 раніше з ним оговорену суму 10 тис. доларів США за надання консалтингових (консультативних) послуг щодо призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Житомирського держлісгоспу. Частину отриманих грошових коштів ОСОБА_4 під розписку передав власнику консалтингового агентства ТОВ «Квадра Компані» ОСОБА_9 , який почав консультувати ОСОБА_8 . Проте в подальшому процес працевлаштування призупинився через оголошений в України карантин та зупинення, у зв`язку з цим, норм Закону України «Про державну службу» в частині конкурсного добору на посади державної служби.
З даним повідомленням про підозру сторона захисту не згодна, вважає її незаконною та необґрунтованою.
Захисник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з наведених у ній підстав, просив її задовольнити, скасувати повідомлення про підозру від 09.07.2021 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000772 від 17.09.2020 за ч. 4. ст. 368, ч. 3 ст. 3692, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.
Зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000772 від 17.09.2020 за ч. 4. ст. 368, ч. 3 ст. 3692, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату і час повідомлення про підозру від 09.07.2021 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію адвоката, просив скаргу задовольнити в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на обґрунтованість врученої підозри та просив відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши думку захисника, підозрюваного, заперечення прокурора, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Судом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державним бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000772 від 17.09.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
09.07.2021 старший слідчий в ОВС першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 вручив ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст.135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме: ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст.37 цього Кодексу.
Згідно ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Суд при постановлені ухвали керується висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, враховуючи зазначене, слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та надану копію повідомлення про підозру від 09.07.2021 вбачає, що посилання сторони захисту на те, що повідомлення про підозру не містить жодних фактичних обставин, які б вказували або обґрунтовували злочинний умисел ОСОБА_4 , є безпідставною.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст.277 КПК України, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги слід відмовити.
Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятися при розгляді обвинувального акту в суді.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 09.07.2021 року в рамках кримінального провадження № 0000772 від 17.09.2020- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10