У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням Павлоградського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 28 січня 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, відповідно до ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладеними на неї обов`язками, передбаченими п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, та відповідно до ст. 76 КК Українина неї покладені обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Павлоградський РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, посилаючись на те, що 10.03.2020 до Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_3 . 28.01.2020 ОСОБА_3 була ознайомлена із порядком та умовами відбування іспитового строку. 19.11.2020 засуджена не з`явилась на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, за що до останньої 23.11.2020 було застосовано письмове попередження за порушення обов`язку покладеного на неї судом. 27.11.2020 засудженій ОСОБА_3 було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, кримінальне провадження було направлено до суду з обвинувальним актом, тобто під час відбування випробувального терміну. 08.02.2021 до Павлоградського районного відділу надійшла інформація від Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якої ОСОБА_3 була притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП 09.11.2020, з ОСОБА_3 було проведено бесіду профілактичного характеру. 15.04.2021 засуджена не з`явилась на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, за що до останньої 23.04.2021 було застосовано письмове попередження за порушення обов`язку покладеного на неї судом, а також було скеровано подання до суду для вирішення питання про скасування іспитового терміну, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 05.05.2021 у зазначеному поданні було відмовлено. За період іспитового терміну один раз була притягнена до адміністративної відповідальності, два рази не з`явилась на реєстрацію. Обов`язки покладенні судом виконала частково, план індивідуальної роботи виконала в повному обсязі. В період іспитового строку ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України від 27.11.2020, до теперішнього часу кримінальне провадження не розглянуто.

Представник Павлоградського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, а також засуджена ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися.

Прокурор заперечувала щодо задоволення подання представника Павлоградського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2020 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладеними на неї обов`язками, передбаченими п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні встановлено, що засуджена ОСОБА_3 допустила 2 неявки на реєстрацію до Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області без поважних причин, була притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Отже, офіційним органом держави ОСОБА_3 висунете обвинувачення у вчиненні злочину в період іспитового строку.
Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК україни, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Системний аналіз вказаних норм вказує на обов`язкову умову звільнення від призначеного покарання - не вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку, а не його обов`язкове засудження за вчинений злочин.
Так, у період іспитового строку засудженій ОСОБА_3 було вручено повідомлення про підозру за ч.2 ст. 185 КК України від 27.11.2020, та на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, рішення не прийнято. Отже, враховуючи зазначене, суд не вбачає правових підстав для її звільнення від покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні поданням Павлоградського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженої ОСОБА_3 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1