Ухвала

30 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 669/297/20

провадження № 51-4246ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката

ОСОБА_5 на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Так, касаційна скарга за текстом подана від імені засудженого, однак підписана захисником, хоча засуджений та захисник є окремими учасниками касаційного провадження і кожен з них має право окремо подати касаційну скаргу. У зв`язку з цим касаційна скарга захисника має бути подана від імені захисника.

Відповідно до ч. 1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Цей перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом під час ухвалення судового рішення, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас захисник, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не бере до уваги, що згідно зі статтями 433, 438 КПК ці питання не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Скаржачись на порушення апеляційним судом приписів ст. 404 КПК, захисником не конкретизовано, які докази судом першої інстанції дослідив неповністю, які порушення він допустив під час дослідження доказів, що є підставою для їх дослідження апеляційним судом, у чому суть допущених порушень.

Крім цього, у касаційній скарзі захисник, оскаржуючи судові рішення, не конкретизує, яким чином допущені порушення могли вплинути на законність прийнятого рішення, оскільки згідно з ч. 1 ст. 412 КПК такими є лише порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Захисник у касаційній скарзі вказує про порушення приписів ст. 23 КПК судом першої інстанції, однак крім посилань про не допит ОСОБА_6 не уточнює, яких доказів не досліджено, хто заявляв клопотання про їх дослідження, чи забезпечила сторона, яка заявила клопотання, надання цих доказів, чи ініціювала питання про сприяння судом у їх одержанні та як зазначені порушення вплинули на законність прийнятих рішень.

Разом з тим у касаційній скарзі не конкретизовано суті порушення, передбаченого

ч. 12 ст. 290 КПК вчиненого районним судом, не вказано чи посилались сторона обвинувачення та суд на вказані докази і як це вплинуло на законність прийнятих рішень.

Посилання на обмеження сторони захисту в наданні доказів та допиті свідків не конкретизовані, а саме не вказано, які порушення були допущені судом, у чому вони виражаються та чому є істотними.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Захисником не додано належним чином завіреної ухвали апеляційного суду.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2021 року щодо

ОСОБА_4 залишити без руху та надати скаржнику 7днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3