Справа № 487/1695/18
Провадження № 1-кп/487/83/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєваа кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005036 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Барнаул Алтайського краю , Росія, українця, гр.України, із середньою освітою, не одруженого, проживає у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України-
- у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст.342 КК України та ч.2 ст.345 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
29.12.2017 р. близько 18.40 години інспектори управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП у м. Миколаєві) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на службовому автомобілі прибули на виклик у двір будинку АДРЕСА_3 з метою здійснювати завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», та були одягнені у формений одяг із знаками розрізнення.

В цей же час за вищевказаною адресою знаходився ОСОБА_3 , який порушував громадський порядок і спокій громадян, а саме висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці та чіплявся до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Інспектори УПП у м. Миколаєві ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 висловили вимогу про дотримання публічного порядку ОСОБА_3 .

Не виконуючи законних вимог працівників правоохоронного органу про припинення протиправних дій, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що інспектор УПП у м. Миколаєві ОСОБА_8 , є працівником правоохоронного органу і виконує службові (професійні) обов`язки, знаходиться у форменому одязі із знаками розрізнення, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, а саме ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконанням останнім покладених на нього службових обов`язків, протидіючи законним вимогам працівника правоохоронного органу діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс потерпілому ОСОБА_8 не менше двох ударів в область обличчя та правого коліна, від чого у нього утворились тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя, забійно-скальпованої рани в ділянці правого колінного суглобу, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів.

По ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень та тілесні ушкодження у вигляді забійно-скальпованої рани в ділянці правого колінного суглобу відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Крім того, 29.12.2017 близько 18.40 години ОСОБА_3 знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , після спричинення тілесних ушкоджень інспектору УПП у м. Миколаєві ОСОБА_8 , почав чинити активний опір працівникам патрульної поліції.

Так, інспектор УПП у м. Миколаєві ОСОБА_7 , діючи на підставі статті 45 Закону України «Про національну поліцію», застосував до ОСОБА_3 спеціальний засіб споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії (газовий балончик «Терен-4М») та спеціальний захід обмеження рухомості - кайданки.

При застосуванні до ОСОБА_3 спеціальних засобів, останній почав чинити опір, який полягає у активній фізичній протидії, а саме виривався при затриманні, відштовхував працівників патрульної поліції, шарпав працівників патрульної поліції за одяг та нецензурно висловлювався у бік працівників патрульної поліції.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини,передбачені ч.2 ст.354 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та ч.2 ст.342 КК України, а саме опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі , підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та зазначив, що вони ніким не оспорюються, при цьому вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор та захисник.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 29.12.2017 року увечері перебував у барі , який розташований по вул. Громадянській у м.Миколаєві разом із своїми друзями. Оскільки раніше незнайомі йому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також знаходились у цьому закладі почали знімати його та друзів на мобільний телефон у нього із ними виник конфлікт, в результаті якого він почав наздоганяти їх, оскільки ті втікали, висловлювався на них нецензурною лайкою. Його друзі його стримували , оскільки він був у сильному алкогольному сп`янінні та хотів їх наздогнати. В цей час прибули на виклик поліцейські. Як повідомили йому його знайомі в подальшому , вже після його звільнення із поліцейського відділу, коли він знаходився біля бару, він чіплявся до поліцейських, які робили йому зауваження , виривався від них, висловлювався на них нецензурною лайкою, хапав за їх одяг, наніс одному із них декілька ударів. Сам він не пам`ятає про обставини вчинення ним цих злочинів, оскільки був в сильному алкогольному сп`янінні. Але допускає, що він вчинив ці злочини.
В скоєному він щиро розкаявся.
Такі показання обвинуваченого надані суду без будь-якого примусу,в присутності захисника, у зв`язку із чим суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що підтверджують правильність розуміння ним встановлених обставин кримінального правопорушення,їх добровільність та істинність його позиції, а покази обвинуваченого визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.
Потерпілий в судове засідання не з`явився. Позовних вимог до обвинуваченого не заявляв.
Крім того, відповідно до висновку експерта №33 від 18.01.2018 року Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради у ОСОБА_8 мають місце тілесні пошкодження у вигляді гематоми обличчя, забійно-скальпованої рани в ділянці правого колінного суглобу, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів.
Дані тілесні ушкодження могли утворитись від не менш ніж двох ударних дій тупими твердими предметами, незадовго до звернення у лікарню 29.12.2017р.
По ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді гематоми обличчя відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, тілесні пошкодження у вигляді забійно-скальпованої рани в ділянці правого колінного суглобу відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття. Обставин,що обтяжує покарання судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання, межі санкції статті 342 ч.2 та 345 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, відповідно до положення ст.12 КК України відносяться до не тяжких злочинів, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину свою визнав повністю, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та не перебуває на обліку у Обласному наркологічному диспансері, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання. За місцем мешкання обвинувачений характеризується посередньо.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєних ОСОБА_3 злочинів, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а саме, що обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює не офіційно, проживає в цивільному шлюбі із жінкою, яка має трьох неповнолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі на певний строк , але із застосуванням положення ст.75,ст.76 КК України, яке є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання

-за ч.2 ст.342 КК України - 1 рік обмеження волі

-за ч.2 ст.345 КК України 3 роки обмеження волі,

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити строком на 3 роки, зобов`язавши його періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк із дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1