В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/448/19

Провадження № 1-кп/348/56/21

24 листопада 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

її захисника, адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000054 від 25.01.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, раніше судимої вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2019 року за ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі; ч.2 ст. 185 КК України на 5 місяців арешту, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання один рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік, українки, громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
Злочин нею вчинено при наступних обставинах:

22.01.2019 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 знаходилась у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 . Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 діючи умисно та усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, повторно, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до прилавка вказаного магазину та викрала мобільний телефон марки «Samsung GТ-Е2252» ІМЕІ №: НОМЕР_1 ; №: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта від 13.02.2019 року №СЕ-19/109/28-91ТВ/19 становить 271 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 грн., та сім-картою мобільного оператора «Vodafone» вартістю 50 грн., загальною вартістю 371 грн. та сховала викрадений мобільний телефон до верхньої кишені куртки, чим завдала потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 залишила місце вчинення злочину та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала повністю та пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Потерпілого ОСОБА_9 добре знає, оскільки вони є односельчанами. Дійсно, 22.01.2019 року приблизно о 15 год. 00 хв. вона разом з ОСОБА_8 зайшли в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. 16 Липня, 283А, в смт. Делятин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області для того, щоб купити їжу для курей. Зайшовши в приміщення даного магазину, вона побачила мобільний телефон, який лежав на прилавку і в цей момент в неї виник умисел його викрасти. Вона взяла корм, заплатила за нього і скориставшись тим, що ОСОБА_9 відвернувся від прилавка, взяла мобільний телефон, поклала його в кишеню куртки, після чого вийшла з магазину. ОСОБА_9 відсутність телефону не помітив.

Наступного дня до неї додому прийшли працівники поліції, яким вона і повернула належний ОСОБА_9 мобільний телефон.

Усвідомлює, що вчинила умисний злочин. Просить суд її суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє стати на шлях виправлення. Запевнила суд, що подібного більше не повторить. Зазначила, що потерпілий ОСОБА_9 не має до неї жодних претензій.
Беручи до уваги те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до нетяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої: має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, потерпілий ОСОБА_9 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої немає і просить суд її суворо не карати та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд враховує повне визнання вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обтяжуючих вину ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді Надвірнянського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області у обвинуваченої ОСОБА_10 високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а тому вважають, що її виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, суд прийшов до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Обраний обвинуваченій такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та обставинам справи, але й особі самої обвинуваченої, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Разом з тим, беручи до уваги всі дані про обвинувачену та обставини що пом"якшують її покарання суд вважає, що виправлення обвинуваченої ще можливе без ізоляції від суспільства, і що є підстави звільнити її від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

З врахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід визначити іспитовий строк 1 рік.

Також, відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Крім того, ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно довідки Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експетра №СЕ-19/109/28-91ТВ/19 від 13.02.2019 року) становлять 572 грн. 00 коп., які підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченої ОСОБА_6 .

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, арешт на майно не накладався.

ОСОБА_10 21.02.2019 року на досудовому слідстві було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком шістдесят днів до 21.04.2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_6 ст.75 КК України і звільнити її від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 572 гривні в користь держави за проведення у кримінальному провадженні №0000054 від 25.01.2019 року судової товарознавчої експертизи №СЕ19/109/28-91ТВ/19 від 13.02.2019 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung GТ-Е2252», сім-карту мобільного оператора «Київстар» та сім-карту мобільного оператора «Vodafone», які згідно постанови заступника начальника СВ Надвіряннського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 25.01.2019 року визнано речовими доказами і які передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_3 .
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_6 - в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1