Справа № 691/425/21
Провадження № 1-і/691/4/22
УХВАЛА
08 лютого 2022 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст.289 КК України.

07.02.2022 року до Городищенського районного суду Черкаської області надійшло клопотання процесуального прокурора в даному кримінальному провадженню про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

В зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_6 на навчанні у НШС України зазначене клопотання в порядку абзаців першого та п`ятого п.20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» та ч. 3 ст. 35 КПК України було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні, 08.02.2022 року, прокурор підтримав своє клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , подане ним через канцелярію суду. В обґрунтування клопотання, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим, 17.12.2020 року, Кіровським районним судом м. Кіровограда, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та знову скоїв корисливий злочин.
Так він, 01.04.2021 року, близько 20 години, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу до автомобіля марки «ГАЗ 3102», д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , середньою ринковою вартістю, згідно висновку транспортно - товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/5292-АВ від 27.04.2021 року, 29 490 гривень, що знаходився на узбіччі проїжджої частини вул. Героїв Чорнобиля, м. Городище, Черкаської області, поблизу домоволодіння за №137, та належить ОСОБА_7 , умисно, таємно, повторно, не маючи на те ніякого дозволу, шляхом запуску двигуна, ключ до якого знаходився у замку запалювання, незаконно заволодів ним, таким чином отримавши змогу рухатися на ньому, поїхав на ньому з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 289 КК України, що повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України направлено для розгляду до Городищенського районного суду Черкаської області 30.04.2021 року.
У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 02.04.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 30.05.2021 року.
В подальшому, у зв`язку із закінченням строку дії обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відсутністю рішення суду про його продовження чи зміну, відповідно до інформації ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» обвинувачений ОСОБА_5 , 31.05.2021 року, був звільнений з під варти.
В подальшому ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 14.12.2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 11.02.2022 року.
При продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 необхідно враховувати наявність обґрунтованої підозри та доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України; обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є особою молодого віку, на час досудового розслідування кримінального провадження тимчасово проживав по АДРЕСА_1 , під час судового засідання повідомляв, що проживає у АДРЕСА_2 , місце його реєстрації невідоме; на даний час ніде офіційно не працює, джерела його доходів не відомі, можливе отримання останніх за рахунок зайняття злочинною діяльністю, характеризується посередньо, як особа, яка ніде не працює, зловживає спиртним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок.
ОСОБА_5 систематично, з часу звільнення з під варти, не виконував покладені на нього обов`язки, визначені ч. 7 ст. 42 КПК України, а саме не з`являвся у судові засідання на виклики суду та заздалегідь не повідомляв суд про причини неможливості прибуття у судове засідання, внаслідок чого щодо нього неодноразово судом застосовувався примусовий привід у судові засідання, та у зв`язку із невиконанням ухвал суду про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_5 у судові засідання через відсутність його замісцем проживання, останнього ухвалою суду від 01.09.2021 було оголошено у розшук.
Враховуючи, встановлені досудовим розслідуванням обставини та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , ухилення останнього від явки у судові засідання на виклики суду, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлено неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про його особу, а саме: те, що він є не одруженим, не працюючим, неповнолітніх дітей не має, постійного місця проживання не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Крім того, є раніше неодноразово судимою особою, яка відбувала покарання за вчинення корисливого злочину, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у період дії застосованого щодо нього судом іспитового строку, тобто на шлях виправлення не став, що дає підстави вважати, що останній, може продовжити свою злочинну діяльність і продовжувати переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, які у ході судового розгляду кримінального провадження ще не допитувались та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилаючись навищевикладене, просив задоволити клопотання та продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 діб.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що переховуватись від суду та впливати на свідків він намірів немає.

Захисник, просила відмовити у клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , пославшись, що достатнім запобіжним заходом для останнього може бути нічний домашній арешт.

Потерпілий, будучи належним чином повідомленими про час та день розгляду клопотання до суду не з`явився та причин своєї неявки не повідомив.

За відсутності заперечень учасників процесу суд розглянув клопотання без участі потерпілого.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає наступне.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 14.12.2021 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.02.2022 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд, перевіряючи достатність доказів для такого висновку, разом з положенням КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року), згідно якого, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими, шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він є не одруженим, не працюючим, неповнолітніх дітей не має, постійного місця проживання не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, крім того, є раніше неодноразово судимою особою, яка відбувала покарання за вчинення корисливого злочину, останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у період дії застосованого щодо нього судом іспитового строку, тобто на шлях виправлення не став, що дає підстави вважати, що останній, може продовжити свою злочинну діяльність і продовжувати переховуватись від суду, оскільки будучи 31.05.2021 рокузвільненим з під варти, місце свого проживання суду не повідомив та перестав з`являтись на виклики до суду, в зв`язку з чим був оголошений в розшук та 14.12.2021 року відносно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В зв`язку з викладеним, суд, вважає, що відсутні належні гарантії, які б переважали наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому доцільно вирішити питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, в зв`язку з чим, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 369-372, 394, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - до 08 квітня 2022 року, включно.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_5 під розпис з ухвалою суду.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1