ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2874/21 Справа № 210/4224/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду змінити та застосувати до нього ст.81 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що за період відбування покарання він мав стягнення, які є погашеними у встановленому законом порядку, має 2 заохочення, відбув 2/3 строку призначеного покарання, характеризується посередньо, на профілактичних обліках в установах не перебував, вину визнав в повному обсязі, судові витрати сплачені, за місцем проживання характеризувався позитивно, був працевлаштований, одружений, в місцях позбавлення волі перебуває вперше.

Вказує на те, що він має батьків та молодшу сестру, які потребують його допомоги, а також, що після звільнення він буде працевлаштований.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_8 відбуває покарання за тяжкий злочин. За весь час відбування з 22.08.2019 року по серпень 2021 року засуджений мав лише два заохочення, та 8 стягнень, які погашені, однак отримані впродовж нетривалого періоду.
З щоденника індивідуальної роботи із засудженим та характеристики вбачається, що ОСОБА_8 станом на серпень 2021 року лише став на шлях виправлення.

Також судом враховано, що 29.05.2020 року засудженому ОСОБА_8 було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації; 05.12.2020 року - відмовлено у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення (лише стає) на шлях виправлення; 03.06.2021 року було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення (лише став) на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Криворізька виправна колонія № 80 характеризується посередньо, має 2 заохочення та мав 8 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. До праці на виробництві установи не залучається, виконує обовязки старшого днювального дільниці карантину, діагностики та розподілу. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова просвіта, залучається до участі у виховних заходах, які проводяться в установі. Залучений до здобуття професії Електрогазозварник у Криворізькому навчальному центрі № 80. 29.05.2020 року рішенням комісії було відмовлено в переведенні засудженого до дільниці соціальної реабілітації, у зв`язку із наявністю діючих стягнень; 05.12.2020 року - відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як такому, що лише стає на шлях виправлення; 03.06.2021 року - відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому, що лише став на шлях виправлення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав 8 стягнень, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Крім того, наявність у ОСОБА_8 лише двох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 22.08.2019 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Доводи засудженого про те, що він має 2 заохочення, відбув 2/3 строку призначеного покарання, характеризується посередньо, на профілактичних обліках в установах не перебував, судові витрати сплачені не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Посилання засудженого на те, що він вину визнав в повному обсязі, за місцем проживання характеризувався позитивно, був працевлаштований, одружений, в місцях позбавлення волі перебуває вперше, має батьків та молодшу сестру, які потребують його допомоги, а також, що після звільнення він буде працевлаштований не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки не визначені положеннями ст.81 КК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні заяви засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 серпня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4