Справа №454/1678/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2021 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Фарина Л. Ю.

за участю секретаря: Кочмар Н.-Г.М.

прокурора: Буцького Б.В.,

захисника Левицького І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого в м.Сокаль Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_1 , будучи засудженим 22.01.2018 Сокальським районним судом Львівської області за ч. 1 ст.125 КК України, до 160 годин громадських робіт та 06 березня 2018 року отримавши від в.о. начальника Сокальського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства Юстиції направлення в Скоморохівську сільську раду Сокальського району Львівської області на виконання даних громадських робіт, із попередженням у разі ухилення від відбування громадських робіт про притягнення до кримінальної відповідальності, умисно, без поважних причин, починаючи із 10 квітня 2018 року здійснив ухилення від відбування громадських робіт, яке проявилось у невиході згідно графіку виходу на роботу на виконання робіт два і більше рази, станом на 16 травня 2018 року відпрацювавши в загальному лише 84 години громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_1 , обґрунтовано обвинувачується в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання за ч.2 ст.389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вини у скоєнні даного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що під час розгляду даної кримінальної справи в іншому складі суду він визнав себе винуватим. Проте на даний час вважає себе невинуватим оскільки він припинив відбувати громадські роботи, оскільки вирішив оскаржити вирок суду до Верховної Ради України, а не в апеляційний суд. Коли отримав копію вироку, яким його засуджено за ст.125 ККУ, то читав про порядок оскарження, але він не погоджувався з цим порядком, вважав апеляційний суд нечинним. Пізніше він все ж таки подав апеляцію в апеляційний суд, але коли отримав інформацію щодо результатів розгляду його апеляційної скарги, то вирішив відбути весь термін громадських робіт.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_1 не визнає вини в скоєнні даного кримінального правопорушення, його вина доведена іншими доказами у справі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що працює в пробації. Згідно направлення Сокальського МВ з питань пробації від 06.03.2018 року засуджений ОСОБА_1 скерувався в Скоморохівську сільську раду з 07.03.2018 року для відпрацювання громадських робіт . Засуджений прибув в Скоморохівську сільську раду з 07.03.2018 року для відпрацювання громадських робіт прибув та працював по 30.03.2018 року, але потім припинив виконувати покарання. Вона пропонувала засудженому відпрацьовувати громадські роботи, але він письмово відмовився відпрацьовувати їх, оскільки вказав, що подав апеляційну скаргу на попередній вирок. В зв`язку із цим було скеровано подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за ухилення від відбування громадських робіт за ст. 389 ч.2 КК України .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що в той час працювала сільським головою с.Скоморохи Сокальського району. ОСОБА_1 без жодних проблем приступив до виконання громадських робіт, проте передумав та припинив виконувати покарання, пояснивши тим, що оскаржив вирок до ВРУ.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надала покази аналогічні показам ОСОБА_3 .

Вироком Сокальського районного суду від 22.01.2018р. ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до 160 годин громадських робіт.

З направлення Сокальського МВ з питань пробації від 06.03.2018 року вбачається, що засуджений ОСОБА_1 скеровувався в Скоморохівську сільську раду з 07.03.2018 року для відпрацювання громадських робіт .

Рішенням Скоморохівської сільської ради Сокальського району від 07.03.2018р. №2 затверджено перелік об`єктів та види суспільно-корисних робіт для порушників та засуджених на яких судом накладено адміністративне стягнення чи покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до графіків та табелів виходу на роботу ОСОБА_1 відпрацював громадські роботи за період з 07.03.2018-30.03.2018р.р. та з 02.04.2018-06.04.2018р. з 10.00-14.00год. лише 84 год.

Згідно довідки Скоморохівської сільської ради № 153 від 13.04.2018 року вбачається, що засуджений ОСОБА_1 з 10.04.2018 року на відпрацювання громадських робіт не прибув.

З письмових поясненень ОСОБА_1 від 02.05.2018 року вбачається, що він відмовився продовжувати виконувати громадські роботи так як оскаржив вирок суду.

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_1 про відсутність його вини в інкримінованому правопорушенні. Так як з матеріалів даної справи, показів свідків, особистих пояснень обвинуваченого, вбачається, що при попередньому складі суду обвинувачений ОСОБА_1 визнав свою провину, щиро покаявся в ухиленні від відбуття громадських робіт. Попередньому складу суду пояснив, що припинив виконувати громадські роботи так як згодом вирішив оскаржити вирок суду про визнання його винуватим за ч.1 ст.125 КК України. Але коли дізнався що його апеляційну скаргу повернуто, продовжив виконувати громадські роботи.

Як було встановлено в судовому засіданні, після постановлення вироку суду за ст.125 ч.1 КК України, який вступив в законну силу, обвинувачений ОСОБА_1 , своїми діями, виконуючи покарання у виді громадських робіт, фактично засвідчив, що погоджується з вироком суду. Проте під час виконання покарання, передумав та вирішив його оскаржити. З наведених підстав суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України,

Обираючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_1 , який посередньо характеризується по місцю проживання, неодружений, непрацює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 не встановлено .

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_1 та наведені обставини справи суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання обвинуваченому в межах санкції статті за якою він судиться та вважає за можливе призначити покарання у вигляді арешту.

Разом з тим, як убачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 мала місце, зокрема в період з 10 квітня 2018р.-16 травня 2018р., тобто на даний час минуло більше трьох років, що є підставою для звільнення його від кримінального покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.389 ч.2 КК України та призначити покарання за ст.389 ч.2 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту .

Звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На вирок суду може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий:Л. Ю. Фарина