Провадження по справі № 1-кп/522/2984/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м.Одеса
Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002315 від 27.07.2017р., на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровоград, не працевлаштованого, не одруженого, маючого середню освіту, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

27.07.2017р. приблизно о 00:30 годині, ОСОБА_5 за попередньою змовою з особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, заздалегідь розпланувавши план своїх дій та, знаходячись біля будинку № 32А по вул. Середньофонтанська в м. Одесі, маючи єдиний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке на той момент знаходилось у квартирі АДРЕСА_2 та на праві власності належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 за попередньою змовою із особами, матеріали, стосовно яких виділені в окреме провадження, піднялись на 5-й поверх вищевказаного будинку, де, підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_3 , дочекавшись поки ОСОБА_8 відчинить двері, після чого ОСОБА_5 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, відкрито, протиправно проникли до квартири, а в подальшому відкрито заволоділи наступними речами: мобільним телефоном «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_1 , сонцезахисними окулярами, наручним механічним годинником марки «Ориент» чорного кольору, планшетом марки «iPad» чорного кольору, чоловічими парфумами «Tom Ford» та «Hugo Boss», зарядною батареєю білого кольору та гаманцем чорного кольору, в якому знаходились банківські картки «Opet Worldcard» № НОМЕР_2 , «Bankamatik» № НОМЕР_3 , студентський білет та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1000 гривень, 500 доларів США та 10 турецьких лір.
Після вчинення злочину, ОСОБА_5 та інші особи (матеріали, стосовно яких виділені в окреме провадження), разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, тим самим розпорядились ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди, на загальну суму 34000 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, зазначивши, що викрадення майна відбувалось без застосування фізичної чи моральної шкоди потерпілому. Крім того, як зазначив ОСОБА_5 , попередньої змови на викрадення майна між ним та особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, не було. Речі потерпілого вони викрали таємно, коли останній після розмови з ними пішов до ванної кімнати.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив що з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 він познайомився в клубі «Смайл». Від ОСОБА_13 він дізнався, що вона зустрічається з іноземцями - турками. Обвинувачений ОСОБА_5 із своїми друзями хотіли налагодити бізнес на 7 км., у зв`язку з чим попросили ОСОБА_14 познайомити їх з турками. В кінці липня 2017 року ОСОБА_15 повідомила, що може організувати зустріч з одним із іноземців. У зв`язку з чим, ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 поїхали до місця мешкання потерпілого. ОСОБА_15 пішла до квартири потерпілого, а ОСОБА_5 та його друзі залишились біля дому чекати. ОСОБА_13 не було дуже тривалий час і ОСОБА_5 вже хотів з друзями їхати звідти, коли ОСОБА_15 подзвонила, або написала про те, щоб вони підіймалися до квартири потерпілого.
Двері відчинив потерпілий ОСОБА_8 , а ОСОБА_13 , яка вже була обута, вийшла з квартири. Обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_17 зайшли в квартиру, поговорили з потерпілим, проте розмова між ними не склалася, після чого ОСОБА_8 пішов до ванної кімнати, у той час ОСОБА_5 та ОСОБА_17 вирішили викрасти майно потерпілого, а саме: планшет, телефон та чорну сумку. Заволодівши таємно майном потерпілого, обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_17 вибігли з квартири та сіли в автомобіль ОСОБА_19 , який їх чекав за попередньою домовленістю. Іздили по місту, декілька разів намагалися зняти з карточки, яку знайшли в сумці потерпілого, гроші, проте не змогли. Викрадене майно, а саме: годинник, планшет, телефон, 500 доларів США та окуляри, обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_17 розподілили між собою.
Працівники поліції його затримали у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , яку він орендував. Під час обшуку у ОСОБА_5 було вилучено викрадений телефон потерілого, годиник та банківську карточку
На досудовому розслідуванні обвинувачений себе оговорив, так як йому пообіцяли випустити із під варти. Особисто він, ОСОБА_5 , не казав ОСОБА_20 брати на зустріч з потерпілим, пістолет. Масками обличчя не закривали. ОСОБА_21 не наказував виходити з квартири.
Допитати в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_8 не представилося можливим, у зв`язку з перебуванням останнього за місцем свого мешкання на території р. Турція.
Проте 16.01.2018 громадянином Турції, потерпілим ОСОБА_8 в присутності нотаріуса м. Стамбул Сердар Арат та присяжного секретаря з правом підпису ОСОБА_22 надано пояснення на адресу Приморського районного суду м. Одеси. Відповідно до зазначених пояснень вбачається, що в липні 2017 року ОСОБА_23 на сайті знайомств познайомився з дівчиною на ім`я « ОСОБА_24 ». 27.07.2017 він зустрівся з ОСОБА_25 у себе в орендованій квартирі. В ході розмови ОСОБА_24 познайомила його зі своїми друзями, які хотіли знайти прямий вихід на купівлю речей з Турції. ОСОБА_23 повідомив, що він не зможе їм допомогти, після чого пішов до ванної кімнати привести себе до до ладу перед відвідуванням нічного клубу з ОСОБА_25 , яка на той час вже пішла з квартири до таксі, яке вони чекали.
Вийшовши з квартири, потерпілий ОСОБА_23 побачив, що в нього зникли його особисті речі, а саме: телефон, окуляри, годинники, планшет, парфюмерія, зарядний пристрій та гаманця в якому знаходились банківські картки, посвідчення водія, інші картки, грошові кошти в сумі 1000 гривень, 500 доларів США, 10 турецьких лір. Після цього, ОСОБА_23 вибіг на вулицю, проте там вже нікого не було. Через продавця магазину, потерпілий викликав працівників поліції. У відділку поліції ОСОБА_23 надав в присутності перекладача пояснення, щодо обставин які складися. Російською та українською мовою потерпілий не володіє.
На наступний день, ОСОБА_23 поїхав з України.
Фізичного пошкодження під час крадіжки йому ніхто не задавав, зброєю або іншими предметами не погрожував і не примушував його силою до вчинення будь яких дій. Вважає, що це була лише крадіжка його особистих речей.
Просить суд врахувати пояснення під час розгляду кримінального провадження, так як у нього не має можливості безпосередньо взяти участь у судовому засіданні в Україні.
Зазначену заяву перекладано на українську мову перекладачем ОСОБА_26 в м. Києві 29.01.2018.
Крім того, до суду надійшла друга заява потерпілого ОСОБА_23 від 16.01.2018, яка затверджена нотаріусом, про те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував йому матеріальний збиток в сумі 3500 доларів США. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. Просить суд визначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з позбавлення волі.
Допитана в якості свідка ОСОБА_13 пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 являвся тренером у спортивній залі, який свідок відвідувала в 2017 році. В липні 2017 вона на сайті знайомств познайомилась з потерпілим ОСОБА_8 , через деякий час потерпілий приїхав до м. Одеси та запропонував зустрітися з ОСОБА_13 , на що остання погодилась та вони домовились про зустріч увечері 26.07.2017. В цей же день ОСОБА_13 зустрілася в районі 7 ст. В Фонтану з обвинуваченим ОСОБА_5 , який в ході розмови повідомив, що бажає налагодити бізнес, у зв`язку з чим йому необхідні знайомства з іноземцями, у тому числі громадянами Турції. Свідок ОСОБА_13 погодилась на організацію зустрічі потерпілого з обвинуваченим. В той час вони вже дійшли до 5 ст. В. Фонтану, де до них приєдналися ще двоє друзів обвинуваченого ОСОБА_5 на ім`я « ОСОБА_27 » та « ОСОБА_28 », які також вирішили поїхати з ОСОБА_5 та познайомитись з потерпілим ОСОБА_8 . На таксі вони доїхали до місця мешкання потерпілого, ОСОБА_13 повідомила, що у разі погодження потерпілого на розмову з обвинуваченим та його друзями, вона зателефонує до ОСОБА_16 та скаже, що вони можуть зайти до квартири потерпілого.
В квартирі у Біліджі Чадаш Тачеті вони розмовляли та вживали спиртні напої, отримавши погодження у потерпілого на зустріч з ОСОБА_5 та його друзями, ОСОБА_13 повідомила про це ОСОБА_16 та направилась до виходу із квартири для подальшого походу з потерпілим у кафе. В той момент, коли потерпілий відчинив двері, до квартири потерпілого увірвалися двоє чоловіків. Обличчя вказаних осіб свідок ОСОБА_13 не бачила, так як було дуже темно. Вона злякалась та побігла вниз, на одному з поверхів свідок зустріла одного із друзів ОСОБА_5 на ім`я « ОСОБА_28 », який повідомив, що йому нічого не відомо. Після цього, « ОСОБА_28 » запропонував посидіти на скамейці та заспокоїтися. Приблизно через 10 хвилин їм зателефонував обвинувачений ОСОБА_5 та повідомив, що їх на дорозі чекає таксі. В таксі вже знаходився ОСОБА_5 та його друзі, на ім`я « ОСОБА_27 » та « ОСОБА_29 »-водій таксі. На її запитання, обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що нічого не сталося, вони ходили лише поговорити. Після цього усі поїхали до центру, хлопці декілька разів виходили до банкоматів, приблизно о 01.00 год. 27.07.2017 свідка ОСОБА_13 відвезли додому на вул. Посмітного в м. Одесі.
В кінці вересня 2017 її допитували щодо вказаних обставин у відділку поліції.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_30 повідомив суду, що восени 2017 року йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_5 , сказав одіватися, як в «охоронку» та приїжджати до нього, та те що в нього є підробіток. ОСОБА_30 одягнувся та взяв із собою стартовий пістолет. Приїхавши на вул. Середньофонтанська в м. Одесі йому повідомили, що треба вчинити злочин, а саме зайти до квартири та пограбувати іноземця. Він погодився лише чекати їх «на шухері» на сходах 3 поверху. Обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_17 вділи маски. ОСОБА_5 взяв пістолет у ОСОБА_30 , після чого вони пішли на 4 поверх. Через деякий час з верхнього поверху вибігла дівчина, з якою свідок ОСОБА_30 спустився та перебував на вулиці. Через деякий час, подзвонив обвинувачений ОСОБА_5 та повідомив що його та дівчину чекає таксі на дорозі. В автомобілі знаходився водій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_31 . Вони всі разом іздили по місту. Декілька разів зупинялися біля банкоматів. В подальшому свідка ОСОБА_30 завезли додому.
06.03.2018 року вироком Приморського районного суду м. Одеси затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 30 листопада 2017 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 та обвинуваченим ОСОБА_30 у кримінальному провадженні № 0003849 від 30.11.2017 року. ОСОБА_30 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації належного ОСОБА_32 майна. Застосовано ст. 75 КК України і звільнено ОСОБА_33 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 3 /трьох/ років випробувального терміну ОСОБА_30 не вчинить нове кримінальне правопорушення.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_34 повідомив суду, що в червні липні 2017 року біля 24.00 01.00 годині йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_5 та попросив підвезти його з дівчиною. На вул. Среднефонтанській в м. Одесі до нього в автомобіль сів обвинувачений ОСОБА_5 , дівчина та ОСОБА_35 , а також ще один друг ОСОБА_5 . На прохання ОСОБА_5 він їх повіз до центру, де вони на вул. Пушкінській та на вул. Успенській в м. Одесі намагались зняти кошти з банківської картки, проте в них не виходило. В подальшому свідок ОСОБА_36 відвіз усіх по домівкам.
На даний момент, йому відомо, що ОСОБА_37 знаходиться в розшуку.
Також, суд дослідив письмові докази у кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, а саме:
-копія витягу з ЄРДР відповідно до якого, вбачається, що 27.07.2017 до Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області об 00.42 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.07.2017 приблизно о 00.30 год. шляхом вільного доступу через незачинені двері проникли до приміщення дві невстановлені особи чоловічої статті, до кв. АДРЕСА_2 , де, погрожуючи предметом, схожим на кухоний ніж, відкрито заволоділи грошовими коштами та особистими речами ОСОБА_38 ;
- копія протоколу огляду місця події від 27.07.2017 квартири АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено 7 слідів пальців рук, які перенесені на 4 відрізки липкої стрічки, кухонний ніж з чорною рукояткою;
-протокол обшуку від 25.09.2017 за адресою: АДРЕСА_5 , якою користувався ОСОБА_30 , в ході якого було вилучено чорну сумку, в якій знаходився предмет, схожий на пістолет та маску чорного кольору;
- копію ухвали Приморського районного суду від 26.09.2017 про задоволення клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 ;
- копія протоколу обшуку від 26.09.2017 за адресою: АДРЕСА_6 за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході якого вилучено: мобільний телефон потерпілого, а саме: «Айфон 6» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , перерізану банківську картку потерпілого та мобільний телефон «Нокіа» білого кольору;
- копію ухвали Приморського районного суду від 26.09.2017 про задоволення клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 ;
- копія протоколу обшуку від 26.09.2017 за адресою: м. Одеса, вул. Тупик Волна,7, в ході якого вилучено: сім картку, наручний годинник, мобільний телефон, шапку чорного кольору, шарф сірого кольору;
- копію ухвали Приморського районного суду від 26.09.2017 про задоволення клопотання слідчого про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_7 ;
- копія повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.09.2017 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України;
- копію ухвали Приморського районного суду від 26.09.2017 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою;
- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_8 від 16.01.2018, надані на адресу Приморського районного суду м. Одеси в присутності нотаріуса м. Стамбул Сердар Арат та присяжного секретаря з правом підпису.
Органом досудового розслідування ОСОБА_39 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме, що приблизно в кінці липня 2017 року, ОСОБА_5 в ході бесіди із особою №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження), отримав від останнього пропозицію здійснити напад на будь-яку особу з метою заволодіння чужим майном. На пропозицію особи №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) ОСОБА_5 погодився та підшукав громадянина Туреччини ОСОБА_8 , майном якого мав намір заволодіти.
26.07.2017р. приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_5 , за вказівкою особи №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження), зателефонував особі №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) та запропонував поїхати з ним на підробітки. При цьому ОСОБА_5 попросив особу №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) взяти з собою свою чорну сумку, пістолет та шарфи, на що особа №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) погодився, взяв сумку з належними йому стартовим пістолетом та шарфами та направився в сторону 5-ї станції Великого Фонтану в м. Одесі, де мав зустрітись з ОСОБА_5 . Прибувши на 5 станцію Великого Фонтану в м. Одесі, особа №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) зустрівся з ОСОБА_5 та особою №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження), та в ході спілкування дізнався від них про його намір здійснити розбійний напад на громадянина Туреччини.
27.07.2017р. приблизно о 00:30 годині, ОСОБА_5 за попередньою змовою зі особою №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) та особою №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження), заздалегідь розпланувавши план своїх дій за вказівкою особи №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження), та знаходячись біля будинку № 32А по вул. Середньофонтанська в м. Одесі, маючи єдиний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу із погрозою застосування стартового пістолету, визначили об`єктом свого злочинного посягання майно, яке на той момент знаходилось у квартирі АДРЕСА_2 та на праві власності належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 за попередньою змовою із особою №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) та особою №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження), заздалегідь приготувавши чорну сумку зі стартовим пістолетом та шарфами, за допомогою яких ОСОБА_5 та особа №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) приховували обличчя, піднялись на 5-й поверх вищевказаного будинку, де, підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_3 , дочекавшись поки ОСОБА_8 відчинить двері, і в той час ОСОБА_5 та особа №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження), заштовхнули потерпілого в квартиру та проникли до квартири.
Перебуваючи у приміщенні зазначеної квартири, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , утримуючи в руках предмет зовнішньо схожий на стартовий пістолет, направив в обличчя ОСОБА_8 . В той момент особа №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) підставив до шиї потерпілого предмет, схожий на кухонний ніж, тим самим подавивши його волю до опору.
Під загрозою застосування вказаних предметів ОСОБА_5 та особа №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) почали вимагати у потерпілого, а в подальшому заволоділи наступними речами: мобільним телефоном «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_1 , сонцезахисними окулярами, наручним механічним годинником марки «Ориент» чорного кольору, планшетом марки «iPad» чорного кольору, чоловічими парфумами «Tom Ford» та «Hugo Boss», зарядною батареєю білого кольору та гаманцем чорного кольору, в якому знаходились банківські картки «Opet Worldcard» № НОМЕР_2 , «Bankamatik» № НОМЕР_3 , студентський білет та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1000 гривень, 500 доларів США та 10 турецьких лір.
Після вчинення злочину, ОСОБА_5 , особа №1 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) та особа №2 (матеріали, стосовно якої виділені в окреме провадження) разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, тим самим розпорядились ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 34000 гривень.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками: розбій, поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Зазначену думку Верховний Суд також висловив у постанові від 23 червня 2020 року (справа № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вбачається, що розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Отже, в разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи.
При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження за результатами дослідження доказів у провадженні, зокрема показань обвинуваченого, свідків не встановлено, що вчинення даного злочину супроводжувалося насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він та особа, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, при викраденні майна потерпілого не застосовували стосовно потерпілого фізичне та/або психологічне насильство, спрямоване на негайне вилучення майна, не спростовані показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_13 пояснила, що двоє чоловіків увірвалися до квартири потерпілого, після чого вона одразу вибігла з квартири. Нападників вона не розгляділа у зв`язку з тим, що в коридорі та в тамбурі було дуже темно. Зазначені пояснення співпадають з показаннями обвинуваченого ОСОБА_5

Допитати потерпілого в суді не представилося можливим, у зв`язку з перебуванням останнього за місцем свого постійного мешкання в Р. Турція. Суд, за клопотанням прокурора неодноразово відкладав судові засідання для виклику потерпілого ОСОБА_8 , проте у судові засідання потерпілий не з`являвся, надавши суду письмові пояснення потерпілого від 16.01.2018, складені потерпілим в присутності нотаріуса м. Стамбул Сердар Арат та присяжного секретаря з правом підпису.

Отже, судом вжито всіх необхідних заходів для повідомлення потерпілого ОСОБА_23 для забезпечення явки його до суду, однак через його неодноразову неявку, суд був позбавлений можливості провести його допит та ухвалив рішення на підставі наданих сторонами доказів, а саме дослідив у судовому засіданні письмові пояснення потерпілого ОСОБА_8 від 16.01.2018.

Таким чином, судом вжито активні дії для забезпечення явки потерпілого, оскільки це відповідає засаді об`єктивності, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК України.

Згідно зі ст. 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо. Не може бути визнано доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених зазначеним Кодексом.

Відповідно до ст. 353 КПК України допит потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених частинами другою, третьою, п`ятою - чотирнадцятою статті 352 КПК України.

На підставі викладеного, суд не приймає до уваги відомості, зазначені в протоколі допиту підозрюваного від 14.11.2017, допиту свідка ОСОБА_13 від 11.10.2017, допиту потерпілого від 27.02.2017 року, надані під час досудового розслідування.

Одночасно, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_30 , проте доказів щодо перебування в масках на обличчі обвинуваченого ОСОБА_5 та особи, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, на момент проникнення в квартиру потерпілого,- в судовому засіданні здобуто не було. Свідок ОСОБА_30 не бачив обвинуваченого ОСОБА_5 безпосередньо перед квартирою потерпілого, а перебував у вказаному будинку на нижньому поверсі.

Суд також приймає до уваги той факт, що під час обшуку приміщень постійного та тимчасового мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено маску чорного кольору та предмет, зовні схожий на пістолет, проте, органом досудового розслідування, прокурором не доведено застосування вказаних речей 26.07.2017, під час незаконного вилучення речей обвинуваченим з квартири потерпілого.

Одночасно суд не бере до уваги доводи адвокатів щодо незаконності зазначених обшуків, оскільки вони були легалізовані ухвалами слідчого судді, який під час прийняття рішення розглядав питання законності процедури проведення зазначених обшуків.
Таким чином, за встановлених у даному провадженні фактичних обставин, мав місце грабіж, який передбачає відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Отже, сторона обвинувачення не довела переконливо, всебічно, повно і неупереджено подію можливого застосовування стосовно потерпілого фізичного та/або психологічного насильства, спрямованого на негайне вилучення майна, тому в ході судового розгляду не було встановлено належних і допустимих доказів на доведення вказаного.

Крім того, в заяві потерпілого про злочин, вказано, що злочинці під час вчинення злочину застосовували ніж, проте дана інформація щодо наявності в ОСОБА_5 ножа спростовується показаннями свідків, обвинуваченого, які вони надали в судовому засіданні та письмово заявою потерпілого. Крім того, суд критично оцінюючи вказаний доказ, враховує, що потерпілий є громадянином Туречини, українською мовою не володіє, письмові пояснення надавав через перекладача.

Водночас суд не вбачає жодних підстав визнати слушними доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність попередньої домовленості з особою, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, на вчинення злочину стосовно потерпілого ОСОБА_8 .

Зазначені обставини спростовуються як показаннями свідка ОСОБА_30 , який пояснив суду, що восени 2017 року йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_5 , сказав одіватися, як в «охоронку» та приїжджати до нього, та те що в нього є підробіток. ОСОБА_30 одягнувся та взяв із собою стартовий пістолет. Приїхавши на вул. Середньофонтанська в м. Одесі йому повідомили, що треба вчинити злочин, а саме зайти до квартири та пограбувати іноземця. Він погодився лише чекати їх «на шухері» на сходах 3 поверху.

Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_13 також пояснила, що в квартиру потерпілого ОСОБА_8 увірвалося двоє чоловіків, після чого вона відразу вибігла на сходову клітку. На нижньому поверсі сходів вона зустріла ОСОБА_30 та вони вийшли на вулицю.

Оцінюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо невизнання своєї вини у злочині з попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, суд вважає її неспроможньою, такою, що обрана з метою пом`якшити обвинуваченим свою долю, уникнути покарання за вчинений злочин, передбачений статтею, санкція якої передбачає більш суворе покарання.

Суд, за таких обставин приходить до висновку, що ОСОБА_5 здійснив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд відносить,- добровільне відшкодування потерпілому завданого вчиненим злочином збитку, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , прохання потерпілого не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем мешкання.
Суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у своїй сукупності, а саме - добровільне відшкодування потерпілому завданого вчиненим злочином збитку, відсутність у потерпілого ОСОБА_8 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , прохання потерпілого не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі, також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує тривале перебування обвинуваченого з 26.09.2017 до 26.09.2019 під вартою в ОСІ-21 м. Одеси, а також з урахуванням відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи, що з моменту зміни обвинуваченому судом 27.03.2019 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, тобто на протязі більше ніж двох з половиною років обвинувачений більше нових злочинів не вчиняв, - всі ці обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину і ступінь небезпеки винної особи і дають підстави суду, вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства і необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з іспитовим строком, із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 і для попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів.
Цивільний позов по справі,- відсутній.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
При вирішенні питання про долю речових доказів, суд враховує наступне.
Санкція статті, за якими кваліфіковано дії обвинуваченого, передбачає покарання у виді позбавлення волі. Речові докази, а саме: предмет схожий на пістолет номер НОМЕР_4 , вилучений під час обшуку місця мешкання ОСОБА_5 , не є предметом злочину, який відноситься до категорії вогнепальної зброї. За таких обставин, при вирішенні долі речових доказів у справі, на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України немає підстав застосувати щодо ОСОБА_5 спеціальну конфіскацію та конфіскувати даний речовий доказ у власність держави.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту,- сплив.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави грошові кошти в сумі 1239грн. у зв`язку з залученням експертів на проведення судово-трасологічної експертизи.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «iPhone 4» ІМЕІ НОМЕР_5 , шарф чорного кольору, шапка чорного кольору, шарф сірого кольору вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_7 ,- повернути ОСОБА_5 за належністю;
-гаманець чорного кольору, банківські картки № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , сім карта № НОМЕР_8 , пам`ятка потерпілого ОСОБА_5 , мобільний телефон «iPhone 6» ІМЕІ НОМЕР_1 , банківська картка «Bankamatik» № НОМЕР_3 , наручний механічний годинник марки «Оріент» чорного кольору, передати потерпілому ОСОБА_8 за належністю;
-мобільний телефон «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_9 , вилучений за адресою: АДРЕСА_6 ,-повернути обвинуваченому ОСОБА_5 за належністю;
-предмет, схожий на пістолет номер НОМЕР_4 ,- знищити;
- сумку чорного кольору, маску чорного кольору, вилучені за адресою: АДРЕСА_8 ,- знищити;
-диск DVD-R «Axent» (вх. 27431, 27436, 27434, вих. 17343/3 кт., 17344/3 кт., 17345/3 кт.) з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку; диск DVD-R «Axent» з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку; диск DVD П/17/8581/1-2 від 23.08.2017р. з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку; диск DVD П/17/8581/1-2 від 23.08.2017р. з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку; диск DVD-R «Axent» (22038 ВК) з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку; - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-7 слідів пальців рук на 4 відрізках липкої стрічки, кухонний ніж з чорною рукояткою, запакований в експертний пакет (0007228),- знищити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

22.12.2021