Справа № 138/2320/21
Провадження №:1-кс/138/594/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2021 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України про скасування арешту за матеріалами кримінального провадження №0000015 від 16.03.2020,-

ВСТАНОВИВ:
До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України, про скасування арешту майна під час досудового розслідування кримінального провадження №0000015 від 16.03.2020.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області 29.05.2020 було винесено ухвалу по справі №127/11373/20 про накладення арешту на нежитлову будівлю літера «А» загальною площею 1753,3 кв.м. по вул. Стрілецька (Червоноармійська), 23 у м. Вінниці.

В рамках даного провадження арешт накладався з метою унеможливлення відчуження зазначеного майна третім особам.

Військовою прокуратурою Вінницького гарнізону Центрального регіону на підставі заяви командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2020 щодо рейдерського захоплення нерухомого військового майна Міністерства оборони України, а саме, будівлі № НОМЕР_2 по Генплану, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 23, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000015 від 16.03.2020.

Здійснення досудового розслідування у вказаному вище провадженні, доручено слідчим Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за процесуальним керівництвом військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України.

Одночасно військовою частиною НОМЕР_1 було подано скаргу до Міністерства юстиції на дії державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на зазначену вище будівлю.

Наказом Міністерства юстиції від 20.07.2020 №2467/5 скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено та скасовано рішення від 27.02.2020 №51353763, прийняте державним реєстратором Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області ОСОБА_5 .

На адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов лист від заступника Міністерства з питань державної реєстрації щодо неможливості проведення дій щодо внесення записів про припинення права власності за ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що в базі даних заяв Державного реєстру прав, щодо об`єкта нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована заява про державну реєстрацію обтяження №39952799, розгляд якої зупинено, подана уповноваженою особою Головного управління Національної поліції Вінницької області.

Вважає, що на день звернення з даним клопотанням необхідність арешту відпала в повному обсязі, оскільки рішення про реєстрацію від 27.02.2020 № 51353763 скасовано, у вказаному кримінальному провадженні не повідомлялось про підозру та не заявлено цивільний позов, що вказує на відсутність підстав викладених у ч.1, ч.2 ст.170 КПК України, щодо накладання арешту майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, вважає, що оспорювана ухвала була прийнята з порушенням вимог ст.ст.132, 170, 173 КПК України, оскільки клопотання про накладання арешту були відсутні правові підстави для його накладення, відсутні докази які б вказували на вчинення злочину конкретною особою, не встановлено розмір майнової шкоди та розумність і співмірність обмеження права власності, таке обмеження у праві користування та розпорядження майном негативно впливає на інтереси заявника.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вважає, що скасування арешту може призвести до знищення або відчуження об`єкту, що негативно відобразиться на ході досудового розслідування. Станом на день розгляду клопотання досудове розслідування триває. Для вирішення питання про розмір збитків необхідно призначити та провести експертизу, в ході якої у експерта може виникнути необхідність оглянути будівлю, а тому вважає, що потреба у застосуванні арешту не відпала.

Заслухавши заявника, прокурора, дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, матеріали кримінального провадження №0000015 від 16.03.2020, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна, відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, може бути скасовано повністю або частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що Військовою прокуратурою Вінницького гарнізону Центрального регіону на підставі заяви командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2020 щодо рейдерського захоплення нерухомого військового майна Міністерства оборони України, а саме, будівлі № НОМЕР_2 по Генплану, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 23, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000015 від 16.03.2020.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2020 задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на нежитлову будівлю літера «А» загальною площею 1753,3 кв.м. по вул. Стрілецька (Червоноармійська), 23 у м. Вінниці, як на речовий доказ предмет кримінального правопорушення.

В своєму клопотанні представник Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України адвокат ОСОБА_4 , як на підставу для скасування арешту посилається на те, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки на підставі Наказу МЮУ № 2467/5 від 20.07.2020 рішення від 27.02.2020 № 51252763 (щодо державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ), прийняте державним реєстратором Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області ОСОБА_5 скасовано.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик відчуження майна, який було враховано слідчим суддею 29.05.2020 при накладені арешту на речовий доказ (предмет кримінального правопорушення), не зменшився.

При цьому слідчий суддя виходить з наступного.

Пункт 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, за змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові ВС в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24 січня 2020 року по справі № 910/10987/18.

Відповідно скасування державної реєстрації не позбавляє особу права звернутися з заявою про реєстрацію речового права на нерухоме майно повторно.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що підставою набуття права власності ОСОБА_6 на нежитлову будівлю: літера «А» за адресою: АДРЕСА_1 став договір купівлі-продажу № 1787 від. 10.05.2010 (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Правомірність даного правочину, який був підставою набуття права власності на спірне майно та підставою внесення до Державного реєстру запису про право власності, не була предметом розгляду в межах господарського чи цивільного судочинства. Договір не визнано недійним, а тому ризик відчуження майна, яке визнано речовим доказом в межах кримінального провадження, не зменшився.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги той факт, що злочини, передбачені як ч. 3 ст. 191 КК України так і ч. 3 ст. 190 КК України є матеріальними складами злочинів.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, проведення експертизи є обов`язковим, щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Станом на день розгляду клопотання експертиза не проведена, розмір матеріальних збитків не визначено. Досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного до ЄРДР за №0000015 від 16.03.2020 триває. Згідно ухвали слідчого судді від 15.09.2021 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено.

При вирішені питання обґрунтованості накладення арешту на майно, слідчий суддя враховує, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що під час розгляду клопотання не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, а тому в задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах Подільського управління капітального будівництва Міністерства оборони України про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст. 170-174, 369-372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Подільськогоуправління капітального будівництва Міністерства оборони України про скасування арешту за матеріалами кримінального провадження №0000015 від 16.03.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1