Справа № 936/1055/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/314/21 за апеляційною скаргою в.о. начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.06.2021.

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Гукливий Воловецького району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не судимий, засуджений:
- за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді арешту на строк 03 (три) місяці;
- за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років;
- за ч.1 ст.135 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.
На підставі ст.104 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 02 ( два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: два уламки скляних пляшок із слідами бурого кольору зовні схожих на кров ухвалено знищити; пару кросівок, футболку та штани повернуто власнику ОСОБА_6 .
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
ОСОБА_6 07.09.2020 о 02 год. по вул. Центральній №4, навпроти приміщення автомийки у с.Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, безпричинно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, у громадському місці затіяв сварку з ОСОБА_11 , в ході якої висловлюючись нецензурними та образливими
-2-

словами на його адресу, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів по різним частинам тіла та по голові, від чого останній впав на землю та втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_6 затягнув потерпілого до закинутого приміщення офісу РТП.
Будучи у вищевказаному приміщенні, ОСОБА_11 прийшов до тями, а ОСОБА_6 схопив до руки скляну пляшку та наніс нею ОСОБА_11 ще один удар по голові, від якого останній знову втратив свідомість. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 відповідно до висновку експерта №176 від 16.09.2020 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, саден обох ліктьових суглобів, правого передпліччя та грудної клітки справа, кровопідтьоку верхньої губи, синців правого плеча, грудної клітки зліва. По представлених даних медичної картки стаціонарного хворого, заповненої на його ім`я, в нього було виявлено діагноз: тупа травма грудної клітини, розрив легені зліва, перелом ребер 6-7 зліва, перелом кісток носа, які підтверджено рентгенологічно, пневмоторакс та рвана рана вуха. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді розриву легені, субтотального пневмотораксу є небезпечним для життя на момент заподіяння і кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження. Особлива зухвалість ОСОБА_6 проявлялася в умисних діях, що грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що спричинило заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 .
Також ОСОБА_6 07.09.2020 близько 02 год. по вул. Центральній №4 напроти приміщення автомийки в с.Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю у громадському місці затіяв сварку з ОСОБА_11 , в ході якої висловлювався нецензурними та образливими словами в його адресу, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_11 удари по тілу. Від спричинених ударів ОСОБА_11 впав на землю та втратив свідомість. Після чого ОСОБА_6 взяв останнього, який був без свідомості, своїми руками за ноги та затягнув до закинутого приміщення, де потерпілий ОСОБА_11 отямився, а ОСОБА_6 схопив до руки скляну пляшку та наніс нею ОСОБА_11 один удар по голові, де останній знову втратив свідомість, після чого почав наносити множинні удари ногами по тілу потерпілому ОСОБА_11 в той момент, коли останній лежав на підлозі, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_11 відповідно до висновку експерта №176 від 16.09.2020 тілесні ушкодження, які є небезпечним для життя на момент заподіяння і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, тобто сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, залишив без допомоги ОСОБА_11 , який перебував в небезпечному для життя стані, при цьому маючи змогу надати йому відповідну допомогу.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок Воловецького районного суду від 02.06.2021 щодо ОСОБА_6 в частині засудження ОСОБА_6 за ч.1 ст.296 КК України та призначення покарання у виді арешту на строк 03(три) місяці змінити, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді арешту на строк 45 діб. В решті вирок суду просить залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.65,101 КК України, призначив ОСОБА_6 за ч. ст.296 КК України покарання у виді арешту на строк 03(три) місяці, яке перевищує граничний розмір покарання у виді арешту, який може бути визначений особі, яка на день постановлення вироку досягла 16-річного віку.

-3-

Заслухав доповідь судді про зміст вироку, доводи апеляційної скарги, промову прокурора ОСОБА_5 на її підтримання, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , які не заперечували щодо апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам кримінального процесуального закону вирок суду щодо ОСОБА_6 відповідає не в повній мірі.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів III, IV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.135, ч.1 ст.296 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Кваліфікація діяння обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.135, ч. 1 ст. 296, КК України за встановлених у вироку суду обставин, є правильною.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 та за ч.1 ст.135 КК України, як і звільнення його від відбування покарання на підставі ст.104 КК України, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, відповідає вимогам закону, тому є правильним, вказаний висновок в апеляційній скарзі прокурора також не оскаржується.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.121, ч.1 ст.135 КК України, судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, врахована ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в наркологічному та фтизіатричному кабінеті у Воловецькій ЦРЛ не перебуває, завдану шкоду відшкодував, з потерпілим примирився. Також судом враховано неповнолітній вік обвинуваченого, умови його життя і виховання, які згідно акту обстеження умов проживання від 12.11.2020 є задовільними. Окрім того, відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття та визнання вини ОСОБА_6 , обставин,які обтяжують покарання не встановлено.

-4-

З досудової доповіді Воловецького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 29.01.2021 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.296 КК України у виді арешту, з огляду на те, що обвинувачений є неповнолітнім, вину визнав, з потерпілим примирився, позитивно характеризується, що також не заперечується прокурором в апеляційній скарзі.
Разом з тим колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині неправильного визначення ОСОБА_6 розміру покарання за ч.1 ст.296 КК України заслуговують на увагу з таких підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», звертає увагу судів на те, що при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
Крім того, в п.11 зазначеної постанови вказано, що згідно ст.98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Перелік покарань, визначений у ст.98 КК України є вичерпним, інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК України.
Відповідно до ст.101 КК України, арешт полягає у триманні неповнолітнього, який на момент постановлення вироку досяг шістнадцяти років, в умовах ізоляції в спеціально пристосованих установах на строк від п`ятнадцяти до сорока п`яти діб.
Як убачається з резолютивної частини вироку суду, обвинуваченому ОСОБА_6 , якому на час вчинення кримінального правопорушення виповнилось 16 років за ч.1 ст.296 КК України призначено покарання у виді арешту на строк 03(три) місяці, що не узгоджується з вищевказаними положеннями Закону про кримінальну відповідність.
За таких обставин, суд першої інстанції порушив вказані вимоги закону, оскільки призначив ОСОБА_6 за ч.1 ст.296 КК України покарання у виді арешту строком на 03(три) місяці, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, оскільки призначив більш суворе покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи те, що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок підлягає зміні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409, п.п.2,4 ч.1 ст.413 КПК України, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

-5-

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу в.о.начальника Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити .

Вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.06.2021 щодо ОСОБА_12 в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_12 засудженим за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді арешту на строк 45 (сорок п`ять) діб; за ч.1 ст.121 до показання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років; за ч.1 ст.135 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.
Згідно ст.104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 02 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_12 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У решті вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.06.2021 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: