Провадження №1-кп/127/500/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
дослідивши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000368 від 20.03.2021 року,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на даний час слідки ще не допитані, не досліджено письмові докази, не встановлено іншої особи, яка причетна до вчинення даного кримінального правопорушення. Крім того, дане кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено під час дії запобіжного заходу, що був обраний в іншому кримінальному провадженні. Також зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження такого запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме обвинувачений зможе впливати на свідків з метою зміни ними показів під час допиту в судовому засіданні, може переховуватись від суду та іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, тому є необхідність в продовжені строку дії запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 з приводу клопотання прокурора заперечував, зазначив, що ризики на які посилається прокурор не доведені жодними доказами, оскільки ОСОБА_4 немає наміру переховуватись від суду та здійснювати тиск на свідків, у нього не було умислу на вчинення шахрайських дій, крім того просив врахувати, що його підзахисний є громадянином України, має середню освіту, на обліках у лікаря-нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, є мешканцем Вінницької області, до затримання був працевлаштований, а тому просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення клопотання прокурора, підтримав заперечення свого захисника, крім того зазначив, що у нього є можливість здійснювати тиск на свідків, але наміру цього робити він не має, просив суд змінити застосований до нього запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 , думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання та дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 3 статті 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд, оцінивши підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи,зважаючи на практику Європейського суду, враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
При вирішенні клопотання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,суд враховує те, що ОСОБА_4 хоча й обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину, за який в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строк до трьох років, однак раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені судимості, в тому числі й за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень. Також суд враховує, що свідки в судовому засіданні не допитані та не досліджені письмові докази, крім того, не встановлено іншої особи, яка причетна до вчинення даного кримінального правопорушення. Тому на переконання суду, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, здійснювати вплив на свідків з метою змінити ними показів в судовому засіданні та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Судом, крім вищезазначеного, враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 немає достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки офіційно не працевлаштований та немає постійного законного джерела доходу.
Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню та йому слід продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-196, 331, 370-372, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити на 60 днів з 01 вересня 2021 року до 30 жовтня 2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1