Справа № 752/5789/21
Провадження №: 1-кп/752/1484/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, зі слів працюючого вантажником, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.10.2020 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого за ч.1 ст. 190 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 14.01.2021 року приблизно о 20.10 год. перебував у одній із кімнат гуртожитку, який розташований за адресою; АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: мобільним телефоном марки «Хіаоті Redmi Note 8 Pro», та аксесуарами до нього, вартістю 8 697 грн. 86 коп., який належить потерпілому ОСОБА_6 .
Реалізуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, ОСОБА_5 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та шляхом обману, під приводом зателефонувати, взяв у останнього мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi Note 8 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , IIMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 8 697 грн.86 коп., який належить на праві власності батьку неповнолітнього ОСОБА_6 .
Продовжуючи реалізацію умислу, ОСОБА_5 імітуючи телефонну розмову, яка здійснювалась по мобільному телефону марки «Хіаоті Redmi Note 8 Pro», покинув кімнату гуртожитку та в подальшому залишив її територію, а телефоном, яким заволодів шляхом обману, розпорядився на власний розсуд завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 8 697 грн.86 коп.
Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.1 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 14.01.2021 року перебував в приміщенні гуртожитку. Помітив у ОСОБА_7 телефон, яким вирішив заволодіти. Під приводом зателефонувати, взяв у нього телефон, та імітуючи телефонний дзвінок покинув приміщення гуртожитку. У вчиненому розкаюється, пізніше телефон повернув. Раніше був судимий і перебуває на іспитовому терміні, не може пояснити свого вчинку і дуже жалкує, що так сталося, просить обмежитися штрафом, який готовий сплачувати частинами.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 , інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, зі слів працює вантажником.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка зазначена в обвинувальному акті та підтверджена судом.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду в цілому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді обмеження волі.

Однак, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити за правилами ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків. Приймаючи таке рішення суд враховує, що ОСОБА_5 01.10.2020 року вироком Дарницького районного суду м. Києва визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, і до закінчення іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення в якому він обвинувачується і винність у вчиненні якого, доведена судом.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 місяць.
Ураховуючи вирок Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2020 року, яким ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, за правилами ст. 71 КК України (сукупністю вироків), ОСОБА_5 , шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання визначити у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1