В И Р О К
іменем України
Справа № 151/115/20

Провадження № 1-кп/126/101/2021

"08" жовтня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , адвоката захисника ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000140 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента ПТУ №14 смт. Вороновця Вінницької області, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.11.2019 близько 13 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 зайшов на територію кладовища, розташованого в с. Тартак Гайсинського (Чечельницького) району Вінницької області по вул. Шевченка. Знаходячись на території кладовища, він, усвідомлюючи, що могили є місцем поховання людей, з хуліганських мотивів безпричинно, з особливим цинізмом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання людей та вияву поваги до їх пам`яті, умисно шляхом розхитування руками надгробних пам`ятників з хрестами, покидав їх на землю, пошкодивши їх, чим здійснив наругу над могилами шести похованих осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Крім того, він же, цього ж дня близько 18 год. з хуліганських мотивів, прийшовши на територію кладовища, що знаходиться в смт. Чечельник по вул. Героїв Майдану, перебуваючи на його території, усвідомлюючи, що могили є місцем поховання людей, з хуліганських мотивів безпричинно, з особливим цинізмом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання людей та вияву поваги до пам`яті померлих, умисно повторно шляхом розхитування руками надгробних пам`ятників з хрестами, покидав їх на землю, пошкодивши їх. Своїми навмисними діями обвинувачений ОСОБА_4 здійснив наругу над могилами п`яти похованих осіб: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що 19.11.2019 в с. Тартак він прийшов на кладовище, хотів знайти щось поїсти. Коли не знайшов, зі злості руками розхитав та покидав на землю надгробні пам`ятники з хрестами. Потім він пішов на кладовище в смт. Чечельник. Не знайшовши нічого їстивного, вирішив пошкодити пам`ятники, що і зробив, кинувши п`ять пам`ятників з хрестами на землю. Просить його суворо не карати. Позов визнає.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 19.11.2019 близько 13 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 зайшов на територію кладовища, розташованого в с. Тартак Гайсинського (Чечельницького) району Вінницької області по вул. Шевченка. Знаходячись на території кладовища, він, усвідомлюючи, що могили є місцем поховання людей, з хуліганських мотивів безпричинно, з особливим цинізмом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання людей та вияву поваги до їх пам`яті, умисно шляхом розхитування руками надгробних пам`ятників з хрестами, покидав їх на землю, пошкодивши їх, чим здійснив наругу над могилами шести похованих осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 297 КК України, як наруга над могилами, вчинена з хуліганських мотивів.

Крім того, він же, цього ж дня близько 18 год. з хуліганських мотивів, прийшовши на територію кладовища, що знаходиться в смт. Чечельник по вул. Героїв Майдану, перебуваючи на його території, усвідомлюючи, що могили є місцем поховання людей, з хуліганських мотивів безпричинно, з особливим цинізмом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання людей та вияву поваги до пам`яті померлих, умисно повторно шляхом розхитування руками надгробних пам`ятників з хрестами, покидав їх на землю, пошкодивши їх. Своїми навмисними діями обвинувачений ОСОБА_4 здійснив наругу над могилами п`яти похованих осіб: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 297 КК України, як наруга над могилами, вчинена повторно, з хуліганських мотивів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку, що, виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, особи винного, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, просить призначити ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Захисник ОСОБА_6 висловив думку, що оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання, а саме: обвинувачений був неповнолітнім, він щиро кається, тому просить визначити його підзахисному покарання, застосувавши ст. 104 КК України у вигляді іспитового строку з випробуванням. Цивільний позов задовольнити частково - відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю, в задоволенні моральної шкоди відмовити.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу винного, який характеризується посередньо за місцем проживання та навчання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, на час вчинення злочинів був неповнолітнім.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Приймаючи до уваги інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, спосіб життя, такі фактори, як те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутні факти притягнення його до адміністративної відповідальності, він щиро розкаюється у скоєному ним злочині, перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середню небезпеку для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі, або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, що, відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочинів неповнолітнім.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, в силу вимог ст. 103 КК України, в судовому розгляді, крім обставин, зазначених в ст.ст. 65 - 67 КК України, суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , вплив дорослих, що він виховувався в неповній сім`ї, мати померла, коли йому було дванадцять років, батько є інвалідом, отримує невелику пенсію. Суд враховує його рівень розвитку, що він навчався в Ободівській спеціалізованій школі, тепер навчається в професійно-технічному училищі, здобуває професію зварювальника, був на обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з приводу легкої розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, що потребує догляду та лікувальних заходів, інші особливості особи неповнолітнього.

Виходячи з вимог ст.ст. 485, 487 КПК України суд повно і всебічно з`ясував відомості про особу неповнолітнього, про стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, котрі враховані при індивідуалізації відповідальності, ставлення неповнолітнього ОСОБА_4 до вчиненого ним діяння. При дослідженні умов життя неповнолітнього обвинуваченого враховані склад його сім`ї, обстановка в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї, зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, по місцю навчання, ставлення до навчання.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, обставини їх скоєння, особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину у вчиненні злочинів визнав повністю, суд, враховуючи досудову доповідь органу пробації на неповнолітнього обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінено як середній, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому, слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.3 ст. 297 КК України, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України з урахуванням ст. 104 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_19 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочинами, в якому він просить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його користь 10 000 грн. заподіяної йому моральної шкоди та 3232 грн. понесених ним матеріальних витрат, а також 500 грн. витрат на правову допомогу.

Визначаючись щодо позовних вимог про відшкодування шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).
Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно накладних № 8 від 12.05.2020, № 36 від 09.09.2020, № 120 від 11.09.2020 ОСОБА_20 затрачено 3232 грн. для відновлення могили.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку що позов в частині стягнення 3232 грн. матеріальної шкоди підлягає задоволенню.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з вимог ч.2 ст.23 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

За загальними правилами відшкодування моральної шкоди, встановленими ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітнього майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує тяжкість моральних переживань потерпілого та ступінь, глибину і тривалість цих переживань, майнове становище винних осіб, що батьки несуть відповідальність за шкоду, заподіяну їхніми дітьми, а тому вважає за можливе позов про стягнення моральної шкоди задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_19 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, що буде розумним та справедливим.
В іншій частині позову слід відмовити.
Речові докази в справі відсутні.

Витрати на залучення експерта по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373-376, 485, 487-490, 496 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з 8 жовтня 2021 року, тобто з моменту проголошення вироку.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (в ред. 18.10.2019) покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк перебування на стаціонарній судово-психіатричній експертизі з 05.02.2020 по 02.03.2020 включно, з розрахунку один день перебування на експертизі за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_19 3232 (три тисячі двісті тридцять дві) грн. матеріальної шкоди, 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди та 500 гривень витрат на правову допомогу.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_21