Справа № 314/114/22
Провадження № 1-в/314/166/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження проживав: АДРЕСА_1 , засудженого:
-10.07.2000 року за ст. 81 ч,2, 45 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік. Штраф 680 грн. згідно ст. 1 п. «а» ЗУ «Про амністію» звільнений по відбуттю строку;

-04.10.2000 року за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 44, 42, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки,

-19.04.2001 року за ст. 140 ч.2, 45 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;

-14.01.2002 року за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений: 17.07.2004 року умовно-достроково на невідбутий строк 09 місяців 12 днів.

-01.02.2007 року за ст. 309 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

-05.03.2008 року за ст. 317 ч.2, 307 ч,2, 70 ч. 1, 71 КК України до 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений: 20.09.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 роки 8 місяців 13 днів.

-05.06.2012 року за ст. 263 ч.1, 185 ч.3, 15 ч.3. 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений: ЗО. 12.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 23 дні.

-03.11.2016 року за ст. 309 ч,2, 185 ч.2, 15 ч.3, 185 ч.2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі.

-27.12.2016 року за ст. 185 ч.3, 309 ч.2, 70 ч. 1, 72 ч.5 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений: 10.09.2019року по відбуттю строку покарання.

-22.06.2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

за участю: прокурора ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_5 ,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким
Початок строку: 12.03.2020 Кінець строку: 12.09.2023

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
В поданні зазначено, що під час тримання в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» в період з 23.03.2020 року по 27.08.2020 року характеризувався наступним чином. Вимоги режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 27.08.2020 року по 27.10.2020 року відбував покарання в державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)». За час відбування покарання характеризувався наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав 1 стягнення яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 27.10.2020 року по 11.01.2021 року відбував покарання в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)». За час відбування покарання характеризувався наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не має.

З 11.01.2021 року відбуває покарання в державній установі «Софіївська виправна

колонія (№55)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимогирежиму відбування покарання не порушує, стягнень не має. За сумлінну поведінкутаставлення до праці має 3 заохочення.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці «МЗП». До праці ставитьсязадовільно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості.

Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин з персоналом установи.

Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди задовільно.

Самостійно виконує роботи із самообслуговування, не має достатніх навичок для самостійного їх виконання.

До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно.

Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт».

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України підвищує свій наявний загальноосвітній рівень шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку установи.

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участі у роботі самодіяльних організацій засуджених.

Відповідно до ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язкизрідними шляхом телефонних розмов.

Засуджений під час відбування покарання не перебуває на профілактичному облікуустанови.

За вироком суду має позов на суму 4396 грн. 28 коп. який не відшкодовується в зв`язку з відсутністю виконавчого листа в установі.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки і просить суд задовольнити клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Представник установи виконання покарань не заперечує проти задоволення клопотання.

Прокурор клопотання підтримав і вважає, що подання належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до наступних висновків.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Передумовою заміни невідбутої частини покарання більш мяким згідно зі ч. 1 ст. 82 КК є фактичне відбування засудженим покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) становлення засудженого на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Відповідно до ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема - не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів поданих установою виконання покарань вбачається, що засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що відповідає вимогам п.3 ч. 4 ст.82 КК України.

Становлення особи на шлях виправлення - це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Цей елемент підстави характеризується: зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Як вбачається з матеріалів наданих установою виконання покарань засуджений став на шлях виправлення про що свідчить його поведінка та ставлення до праці.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_3 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, який відбуває покарання у Державній установі «Софіївськавиправна колонія (№ 55)» - задовольнити.

Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі,призначеного за вирокомБердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.06.2020 року, більш м`яким покаранням обмеженням волі на той же строк (кінець строку покарання 12.09.2023).

В порядку ст.57 КВК України забезпечити переведення засудженого відповідно до ст.88 КВК України.

В строк покарання, згідно зі ст. 72 КК України, зарахувати 1 день позбавлення волі, який відповідає 2 дням обмеження волі, з моменту винесення даної ухвали до застосування покарання у вигляді обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1
31.01.2022