Провадження № 1-кп/522/2538/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001186 від 08.09.2021р., відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біляївка, Одеської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця р. Грузія, громадянина р. Грузія, грузина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено необхідність запобігання ризикам, передбаченим п. 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: спробам незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його змінити на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований у тому числі до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований у тому числі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб тобто коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від нього, а саме: у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а саме: покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, вік та стан здоров`я обвинуваченого. Також, суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за корисливі злочини та на даний час на розгляді Суворовського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт стосовно нього за ч. 2 ст. 185 КК України, офіційно не працевлаштований, не одружений, тобто в нього відсутні легальні джерела отримання засобів для існування та міцні соціальні зв`язки.

Зазначені обставини свідчать про існування високих ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду, а також ризик продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд вважає доведеними прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та існування достатніх підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_4 суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а саме: покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, вік та стан здоров`я обвинуваченого. Також, суд враховує, що обвинувачений є громадянином іншої держави не має реєстрації у м. Одесі, офіційно не працевлаштований, не одружений, тобто в нього відсутні легальні джерела отримання засобів для існування та міцні соціальні зв`язки в Україні.

На теперішній час не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також не доведено існування ризиків у разі обрання обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочину у скоєнні якого лише обвинувачується ОСОБА_4 . Не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

За даних обставин, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а обвинуваченому ОСОБА_4 змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 314, 315, 370, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про обрання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.02.2022 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави. У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Покласти на обвинуваченого строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на два місяці, а саме до 26.02.2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

?прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду на визначений час;

?повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

?не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22:00 години до 06:00 години;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

28.12.2021