справа №619/270/22
провадження №1-кс/619/59/22
УХВАЛА

іменем України

27 січня 2022 року м. Дергачі
Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000060 від 22.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
установив:
У провадженні СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 22.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.01.2022 до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшов матеріал по факту незаконної порубки в лісі поблизу села Ударного Харківського району Харківської області, квартал 92, виділ 2. Крім того, 22.01.2022 надійшли заяви до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які прохають прийняти заходи щодо посадових осіб ДП «Жовтневого лісгоспу», якими були допущені грубі порушення внесення недостовірних відомостей до електронного обліку, стосовно якості деревини, довжини та діаметру, бірки на деревах не відповідають дійсності. А також в кварталі 92, виділ 11 працюють люди та техніка при відсутності дозвільних на це документів.
До суду надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучене 22.01.2022 під час огляду відкритої ділянки лісопосадки, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 , який належить організації ДП «ЖОВТНЕВЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»; товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом «ТТН-ліс»; вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 зеленого кольору; дров у кількості 13-ти штук, які поміщено до кузова вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 зеленого кольору.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує що 22.01.2022 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було здійснено виїзд з метою огляду відкритої ділянки лісопосадки за координатами 49.997977,35.845397. В ході проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 , який належить організації ДП «ЖОВТНЕВЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»; товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом «ТТН-ліс»; вантажний автомобіль марки «ЗИЛ» модель «131» р/н НОМЕР_1 зеленого кольору; дрова у кількості 13-ти штук, які поміщено до кузова вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 , зеленого кольору. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником транспортного засобу є організація ДП «ЖОВТНЕВЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО». На момент зупинки вантажного автомобіля за кермом вказаного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н « НОМЕР_1 » перебував ОСОБА_7 . Постановою слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 від 22.01.2022 вилучені 22.01.2022 року предмети і транспортний засіб визнані речовим доказом. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що на даний момент виникла необхідність у проведенні по кримінальному провадженню судових експертиз, встановлення обставин, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та будуть доказовою базою по ньому, а також те, що вилучені предмети під час вищевказаного огляду місця події є тимчасово вилученим майном, для запобігання знищенню виявленого речового доказу, виниклі а необхідність в накладанні арешту на тимчасово вилучені предмети.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, які зазначені у ньому, та просив судовий розгляд провести у його відсутність.
У судове засідання власник майна не з`явився, представник ДП «ЖОВТНЕВЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» - адвокат ОСОБА_8 подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з його безпідставністю. Також просив клопотання про арешт майна розглядати у його відсутність.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Отже, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 4 ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суд повинен враховувати: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 6 ст. 132 КПК України передбачено, що до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

З доданого до клопотання витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 22.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, вбачається що 21.01.2022 до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшов матеріал по факту незаконної порубки в лісі поблизу села Ударного Харківського району Харківської області, квартал 92, виділ 2.

Частиною 1 статті 246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 (далі Положення).
Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

До клопотання додано копії заяв, які стали підставою внесення до ЄРДР даних про вчинення злочину.

При цьому, до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 246 КК України, яка передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду,тоді як у короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено наступне: «21.01.2022 до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшов матеріал по факту незаконної порубки в лісі поблизу села Ударного Харківського району Харківської області, квартал 92, виділ 2».
Приміткою 1 до ст. 246 КК України визначено, що у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Так, у клопотанні прокурора про арешт майна відсутні посилання на відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, зокрема, про незаконну порубку дерев, що були вилучені, і про заподіяння злочином істотної шкоди або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Отже, як було встановлено під час розгляду клопотання питання чи була деревина, яка перевозилася незаконно зрубаною з заподіянням істотної шкоди та якої саме, прокурором не доведено.
Слідчий суддя зазначає, що у справах за клопотаннями сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, крім передбачених КПК України підстав для такого арешту, слідчий та прокурор також мають довести наявність події злочину та зв`язок речей, про арешт яких порушується питання, з обставинами злочину.
Стандарт доказування при розгляді клопотання про арешт майна передбачає, крім доведення передбачених КПК України підстав для такого арешту, також доведення слідчим та прокурором існування фактів чи інформації, які б переконали стороннього об`єктивного спостерігача, що могло бути вчинено конкретний злочин.
Відповідно до п. 11.1 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Міністра транспорту України № 363 від 14.10.1997 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення.

У даному випадку прокурором зазначено про вилучення, разом з деревиною та автомобілем, товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серія ХРА № 922635 від 22.01.2022.
З вказаної ТТН-ліс вбачається, що автомобілем «ЗИЛ» р/н НОМЕР_1 перевозилися лісоматеріали в кількості 13 шт об`ємом 2,6280 м3, вантажовідправник: ДП «ЖОВТНЕВЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»; пункт навантаження: Мерчанське лісництво, 92 кв. (2 вид) 1 діл.
Також представником власника майна слідчому судді надані документи на підтвердження правомірності порубки деревини, яка була тимчасово вилучена.
Відтак, враховуючи об`єктивну сторону кримінального правопорушення щодо якого здійснюється кримінальне провадження № 0000060 від 22.01.2022, не можна стверджувати, що стороною обвинувачення доведено, що у спосіб перевезення деревини автомобілем, про арешт яких порушується питання в цій справі, було вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України, адже представник власника майна довів законність здійснення перевезення деревини та відсутність незаконної порубки такої деревини.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, прокурор посилається на те, що на даний час виникла необхідність у такому арешті для збереження його як речового доказу, оскільки вантажний автомобіль, як і деревина з товарно-транспортними накладними, є знаряддями вчинення злочину.
Проте представником власника майна спростовано дане твердження, адже доведено законність перевезення деревини та її походження.
Слідчий суддя вважає, що прокурор не довів необхідність арешту тимчасового вилученого майна, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 , який належить організації ДП «ЖОВТНЕВЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»; товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом «ТТН-ліс»; вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 зеленого кольору; дров у кількості 13-ти штук, які поміщено до кузова вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 зеленого кольору.

Отже, встановлені вище обставини з огляду на положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України виключають можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Зважаючи на встановлені вище обставини та відповідні їм правовідносини, подальше перебування майна поза межами володіння особи призведе тільки до порушення права власника щодо володіння, користування та розпорядження майном.
Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КПК України копія судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000060 від 22.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відмовити.
Негайно повернути ДП «ЖОВТНЕВЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО»тимчасово вилучене майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 ; товарно-транспортну накладну на перевезення деревини автомобільним транспортом «ТТН-ліс»; вантажний автомобіль марки «ЗИЛ» модель «131» р/н НОМЕР_1 зеленого кольору; дрова у кількості 13-ти штук, які поміщено до кузова вантажного автомобіля марки «ЗИЛ» моделі «131» р/н НОМЕР_1 , зеленого кольору.
Зобов`язати слідчого, прокурора направити слідчому судді повідомлення про виконання даної ухвали.
Копію ухвали слідчого судді негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали її копію надіслати їм не пізніше наступного робочого дня.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1