Справа № 460/936/18
Провадження №1-кп/944/122/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові Львівської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 05 січня 2018 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

31 грудня 2017 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прибув до господарства ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_3 , де шляхом проникнення у його підсобне приміщення, таємно викрав електродвигун невідомої марки вартістю 619 грн. 50 коп. та металеву господарську тачку кустарного виготовлення вартістю 161 грн., після чого з викраденим залишив місце події та розпорядився викраденими речами на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 780 грн. 50 коп. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

В ході судового розгляду справи між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке 05.01.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості від 10.09.2021, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців та із застосуванням ст. 75 КК України звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Захисник ОСОБА_4 просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.
Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_5 , який не судимий, посередню характеристику за місцем проживання, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.09.2021, укладену у кримінальному провадженні №0000030 від 05.01.2018 між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
У відповідності з ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: металеву господарську тачку та розкомплектований неробочий електродвигун потужністю 10 кВт повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1