Справа № 182/6804/21
Провадження № 1-кс/0182/1354/2021
У Х В А Л А
Іменем України
23.11.2021 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000736 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно ФОП « ОСОБА_6 », розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

16.06.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст.. 75,76, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки;

14.09.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 25.06.2014 звільнився на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ Нікопольського РУП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000736 за фактом заволодіння транспортним засобом гр. ОСОБА_8 .

На даний час ОСОБА_5 в присутності захисника оголошено підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а саме : заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилався на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: показами потерпілої ОСОБА_9 та показами свідків. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працевлаштований та не має законних джерел прибутку. Крім того, в його оточенні не має осіб, які заслуговують на довіру та можуть контролювати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора і просили обрати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання. При цьому, обставини викладенні у підозрі він не заперечував, щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час працює, проживає у батька, т.я. має з братом різні погляди на життя. Крім того, він не ухилявся від явки до поліції, а з`являвся, коли його було відомо про виклик. Він не має власних засобів зв`язку, але його роботодавець готовий поручитися за нього.

Допитаний за клопотанням сторони захисту, ОСОБА_10 суду повідомив, що з вересня поточного року, ОСОБА_11 працює у нього різноробочим. Працює він сумлінно, за вживанням наркотичних засобів або алкоголю, він не помічав останнього. Він дотримується дисципліни і як роботодавець, він гарантує те, що останній буде мати місце роботи на невизначений період.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, свідка слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 повідомлено про підозру по вказаному кримінальному провадженню за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. (а.п.15). Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2021 року, згідно якої ОСОБА_9 повідомила, що 05.09.2021 року приблизно о 20.25 год. невідомий чоловік, знаходячись на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 , викрав належний їй автомобіль марки ВАЗ 21063 (а.п.4). Протоколом огляду місця події від 05.09.2021 в ході якого було оглянуто автомобіль марки ВАЗ-21063 д.н. НОМЕР_1 , який знаходився на території лікарні №4 в м. Нікополь по пр. Трубників, 50. Під час огляду автомобіля в салоні було виявлено та вилучено жіночу сумочку в якій знаходилося свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 (а.п.6-7). Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відповідно до яких потерпіла ОСОБА_9 , вказала на фото ОСОБА_5 , як на особу, яка заволоділа її автомобілем (а.п.11). Обставини викладенні в підозрі ОСОБА_5 визнає і не оспорює. За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, слідчий суддя вважає, що оголошена підозра є обґрунтованою.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/, об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Однак, зазначений ризик на думку слідчого судді є мінімальними. По-перше підозрюваний повністю визнає обставини за оголошеною йому підозрою, він щиро розкаюється. Підозрюваний має постійне місце проживання, працює хоча і неофіційно, але його роботодавець особисто поручився за належну процесуальну поведінку підозрюваного і гарантує, що він буде мати місце роботи і стабільний доход протягом невизначеного періоду часу.

Злочин, вчинений підозрюваним не є резонансним, не пов`язаний із застосуванням насилля або спричинення майнової шкоди у великих чи особливо великих розмірах. Сам підозрюваний повідомив, що має намір відшкодувати потерпілій витрати, пов`язані з вчиненням ним даного злочину.

Щодо ризику впливу на потерпілу, то цей ризик прокурором не доведений, оскільки підозрюваний з нею особисто не знайомий і остання до тепер не повідомляла про можливі погрози щодо неї з боку підозрюваного.
Що стосується наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик стороною обвинувачення є доведеним, виходячи з відомостей про репутацію підозрюваного, який є раніше судимою особою, за вчинення корисливих злочинів. Однак, для запобігання наявним ризикам можна застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням обставин. встановлених в судовому засіданні, можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання в нічний час доби з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвість кримінального провадження щодо нього.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

-в період часу з 19.00 год. до 07.00 год. наступної доби не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

-прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,

-повідомляти про зміну місця проживання, роботи,

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 23 січня 2022 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Ухвалу для виконання направити начальнику Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і для контролю прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1