Справа № 135/1310/21
Провадження № 1-кп/135/110/21
У Х В А Л А
іменем України

10.12.2021 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000006 від 05.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 до суду надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 09.11.2021 прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 від 05.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.
Ухвалою судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.11.2021 по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п. п. 1 - 4 ст. 314 КПК України судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України не має.
В підготовчому судовому засіданні, прокурор, обвинувачений, його захисник та потерпіла висловили думку про можливість призначення справи до розгляду. Клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду не заявили.
Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Ладижинському міському суду Вінницької області.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст. 27 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні з забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши думку учасників судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками судового провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про виклик в судове засідання та допит свідків зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Сторони кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Крім того, потерпіла ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання подала цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.
Сторони кримінального провадження не заперечували щодо прийняття цивільного позову до розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Відповідно до частини п`ятої вказаної статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Заслухавши думку сторін, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, як таку, що не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Окрім того, не зазначено сторони цивільного позову позивач, відповідач.

У позовній заяві всупереч п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також відповідно до ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вимоги щодо оформлення письмових доказів, які подаються до суду, встановлені процесуальним законом.

Так, відповідно до приписів ч. 1 та 2, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.
Вказані вимоги до оформлення письмових доказів стосуються матеріалів позовної заяви наданих позивачем у копіях.
Однак, всупереч вимогам ст. 95 ЦПК України додані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні ініціали, прізвище особи, яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа).
Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі №904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до приписів 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України, що відповідно до ст.185 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
Крім того, одночасно з заявленим позовом потерпіла ОСОБА_6 в своєму позові ставить вимогу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, яке належить йому на праві власності, та таку вимогу в підготовчому судовому засіданні підтримала.
Інші учасники заперечили щодо задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, посилаючись на її необґрунтованість та відсутність зазначення, яке саме майно належить обвинуваченому на праві власності та якими документами це підтверджується.
Дослідивши клопотання потерпілої про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на майно, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. (ч. 8 ст. 170 КПК України)
За ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт.
Враховуючи, що потерпілою ОСОБА_6 не зазначено на яке саме майно обвинуваченого слід накласти арешт, за якою адресою знаходиться дане майно і на якій правовій підставі обвинувачений користується ним, тому суд вважає за неможливе вжити заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 314 - 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 05.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, на 09 год 00 хв 20 грудня 2021 року.
Розгляд кримінального провадження здійснюватиметься суддею ОСОБА_1 одноособово.
Клопотання прокурора про виклик в судове засідання свідків - задовольнити.
Здійснити судовий виклик для допиту свідків, названих стороною обвинувачення, за адресами зазначеними в реєстрі.
Позовну заяву ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати потерпілій ОСОБА_6 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_6 , що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

У задоволенні клопотання потерпілої про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне обвинуваченому майно - відмовити.

Викликати для участі у судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя