Справа № 467/862/21
Провадження № 1-в/467/170/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та державною установою «Арбузинська виправна колонія» № 83 клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Удима Котласного району Архангельської області Російської Федерації, засудженого вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2019 року за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі
про заміну невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі більш м`яким
В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.
Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що за час відбування покарання у «Арбузинській виправній колонії» № 83 він не був працевлаштований та не залучався до робіт з благоустрою у зв`язку з тим, що адміністрація установи його не працевлаштувала, незважаючи на те, що він може працювати плотником, каменщиком, штукатуром.
Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого, зазначив про те, що засуджений під час відбування покарання дотримувався вимог режиму відбування покарання, має бажання працювати, однак не був працевлаштований не з його провини, має товариські відносини з іншими засудженими.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав на те, що засудженим не доведено того, що він став на шлях виправлення.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, суд приходить до наступного.
ОСОБА_4 засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 червня 2019 року за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання судом ухвалено рахувати з 19 лютого 2018 року і на підставі положень ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 19 лютого 2018 року до дня набрання вироком законної сили. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17 вересня 2019 року вказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Початок строку відбуття покарання: 19.02.2018 року. Кінець строку: 19.02.2025 року.
З досліджених матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 19 лютого 2018 року.
Під час тримання в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» Кіровоградської області він двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 05.11.2019 року відбував покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія» (№ 83) Миколаївської області. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.
З 06.02.2020 року відбував покарання в державній установі «Стрижанівська виправна колонія» (№ 81) Вінницької області. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.
З 15.02.2020 року відбуває покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія» (№ 83) Миколаївської області.
Відповідно до довідки від 13 вересня 2021 року ОСОБА_4 до робіт з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством не залучався, станом на 13 вересня 2021 року не був працевлаштований.
Відповідно до характеристики, яка надана в судове засідання від 13 вересня 2021 року засуджений характеризується як такий, що згідно ч. 1 ст. 118 КВК України має право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користується. Бажання працювати не висловлює. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує. За час відбування покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія» (№ 83) Миколаївської області до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою пристосування. При спілкуванні ввічливий, відвертий. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у побуті та при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, але достатнім рівнем необхідних навичок для їх виконання не володіє. Не виконує робіт із благоустрою колонії, не бачить необхідності у їх виконанні. Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія».
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення за весь час відбування покарання ОСОБА_4 двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності: 27.02.2018 року та 04.01.2019 року. Допущені порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Частиною 3 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії тяжких злочинів.
На момент розгляду клопотання судом засуджений відбув більше половини строку покарання.
Доводи захисту про незабезпечення адміністрацією установи засудженого працевлаштуванням не можуть бути підставою для заміни покарання більш м`яким з урахуванням того, що засуджений не був залучений навіть до виконання робіт з благоустрою установи.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Отже, враховуючи вище зазначені обставини, особу засудженого, який негативно характеризується адміністрацією колонії, має два стягнення, заохочень не має, не працевлаштований та до робіт з благоустрою не залучався, не приймає участі у виховних заходах, що проводяться в установі, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів того, що став на шлях виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини строку покарання у виді позбавлення волі більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошений о 8 годині 10 хвилин 17 вересня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1