Провадження № 1-кс/344/1004/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 364 КК України до ЄРДР за заявою від 07.07.2021,-

ВСТАНОВИЛА:
30.12.2021 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить: поновити строк на оскарження бездіяльності ( невнесення відомостей в ЄРДР за заявою від 07.07.2021) у зв`язку з поважними причинами ( відсутністю інформації про невнесення відомостей; витребувати матеріали кримінального провадження №001071 від 05.10.2021); зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 невідкладно згідно заяви від 07.07.2021 внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що колегією суддів Івано-Франківського міського суду розглядається справа № 344/9413/13-к про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В межах вказаної справи його і ще 12 громадян визнано потерпілими. Вказана справа розглядається більше восьми років різними складами колегії суддів. Протягом цього часу вказані обвинувачені, переслідуючи мету уникнути кримінального покарання, під різними приводами та з різних підстав зривають суди, не з`являються в судові засідання, постійно міняють своїх захисників тощо. Так станом на червень-серпень 2021 року Івано-Франківським міським судом не було проведено жодного із призначених судових засідань у справі № 344/9413/13-к в зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 , нібито, перебував на стаціонарному лікування з приводу психічного захворювання в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», про що міському суду була надана довідка від 08.06.2021 за № 1/360 за підписом генерального директора ОСОБА_8 .

Скаржник вважає, що дана довідка є фіктивною, так як протягом червня-липня місяця 2021 року ОСОБА_7 жодного стаціонарного лікування не проходив, постійно проживав та ночував за своєю адресою АДРЕСА_1 . Він та інші особи неодноразово бачили ОСОБА_3 на прогулянках в центрі міста, в різних закладах громадського харчування, при цьому він користувався (керував) автомобілем «Крайслер» д.н.з НОМЕР_1 . Ці обставини навіть були зафіксовані на відео та фото випадковими свідками. Враховуючи дані обставини, він та ще двоє потерпілих ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ) 07.07.2021 звернулись із заявою, в порядку ст. 214 КПК України, про внесення відомостей за ст.ст. 364, 366 КК України стосовно службових осіб та лікарів КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», які фіктивно оформили ОСОБА_11 на стаціонарне лікування в комунальний заклад здоров`я, а значні грошові кошти на його стаціонарне лікування та харчування розтратили чи/або привласнили, чим нанесли значну матеріальну шкоду Національній службі здоров`я та обласному бюджету.

В подальшому ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2021 його скарга від 14.09.2021 була задоволена, відповідальних осіб СВ Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 від 07.07.2021.

Відомості були внесені в ЄРДР старшим слідчим СВ Івано-Франківського РУП ОСОБА_4 тільки 05.10.2021. Однак, всупереч ухвали слідчого судді від 23.09.2021. внесення відомостей та початок досудового розслідування відбулось тільки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, а відомості щодо злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, були слідчим «забуті». В порушення його прав як заявника у відповідності до вимог ст. 60 КПК України жодних витягів з ЄРДР він не отримував, слідчий приховав факт неналежного виконання ним ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2021 та невнесення в ЄРДР відомостей за заявою від 07.07.2021 в повному об`ємі. Тільки 28.12.2021 під час свого допиту в якості свідка та отримання від слідчого ОСОБА_4 постанови про відмову в задоволенні клопотання від 17.12.2021 він дізнався про невнесення відомостей за ч.1 ст. 364 КК України в ЄРДР.

Вважає, що в даному випадку має місце бездіяльність старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ОСОБА_4 , який згідно ст. 214 КПК України та на виконання ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23.09.2021, зобов`язаний внести відомості за заявою від 07.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України, в ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Ухвала слідчого судді від 23.09.2021 зобов`язує внести до ЄРДР відомості за заявою від 07.07.2021.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_13 05.01.2022 відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 08.02.2022 таку ухвалу скасовано, визнано скаргу ОСОБА_5 такою, що підлягає розгляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано слідчому судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 свої вимоги підтримав з мотивів, викладених у скарзі, яку просив задоволити.

Слідчий ОСОБА_4 заперечив відносно задоволення скарги, вказавши, що ухвала слідчого судді про зобов`язання внести відомості за заявою від 07.07.2021 ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 виконана. Попередня кваліфікація кримінального правопорушення за такою заявою ч. 1 ст. 366 КК України. Що стосується наявності кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України у вказаному кримінальному провадженні, то досудове розслідування триває, встановлюється обставини.

Вивчивши доводи скарги, заслухавши представника скаржника, слідчого, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку:

Частиною першою статті 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Щодо поновлення строку звернення заявника до суду зі скаргою, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованою особою ухвалою слідчого судді.

Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.

Слідчий суддя вважає можливим поновити заявнику строк на звернення до суду зі скаргою та визнати причини його пропуску поважними, оскільки 28.12.2021 під час допиту в якості свідка ОСОБА_5 , як зазначає, та отримання від слідчого ОСОБА_4 постанови про відмову в задоволенні клопотання від 17.12.2021 дізнався про невнесення відомостей за ч.1 ст. 364 КК України в ЄРДР.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2021 зареєстровано кримінальне провадження №0001071 за ч. 1 ст. 366 КК України, з наступним змістом : « До Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_14 у справі №344/14551/21 від 23.09.2021, про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 від 07.07.2021 про вчинення кримінального правопорушення » ( а.с. 27).

Так, згідно з ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.09.2021 у справі №344/14554/21, яка набрала законної сили, скаргу ОСОБА_5 задоволено, резолютивна частина такої ухвали відповідає викладеному вище у витязі з ЄРДР ( а.с. 33-36).

Скаржник вважає ухвалу слідчого судді невиконаною, так як у такому витязі не зазначено кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 364 КК України. При цьому предметом розгляду слідчим суддею, як наслідок внесення відомостей ухвалою за заявою від 07.07.2021- було згадано про кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 364 КК України .

Так, відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Як зазначено в ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського Суду одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах:Sovtransavto Holding v. Ukraine,№48553/99, п. 77, від 25 липня 2002 року;Ukraine-Tyumen v. Ukraine, №22603/02, п. 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine) №24465/04 одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відтак з урахуванням положень ч. 2 ст.21 КПК України, принципу res judicata та зважаючи на те, що за ухвалою слідчого судді від 23.09.2021 за №344/14554/21 розглянуто скаргу ОСОБА_5 згідно заяви від 07.07.2021, що є також предметом даного розгляду, однак при цьому повторний розгляд скарги порушить принцип правової визначеності.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Посилання скаржника на неповну кваліфікацію у витязі з ЄРДР, а саме відсутність кваліфікації за ч.1 ст. 364 КК України, слідчий суддя не може визнати обґрунтованими з огляду на нижчевикладене.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК та Положенням про ЄРДР, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Необхідність зміни стороною обвинувачення правової кваліфікації тієї самої події кримінального правопорушення, відомості про які вже внесені до ЄРДР, не є підставою для повторного внесення до ЄРДР відомостей щодо тієї ж події, але з іншою кваліфікацією. Вказане випливає з наступного.

Перш за все слід зважати на завдання, які вирішуються веденням ЄРДР. Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог КПК з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів (пункт 3 розділу 1 Положення про ЄРДР).

Зміст пункту 7 розділу 4 Положення про ЄРДР передбачає здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами.

Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пункту 10 Глави 2 Розділу 2 та пункту 4 Розділу 5 Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

Точність правової кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення для кримінального провадження, зокрема, для цілей визначення належної його підслідності, підсудності, визначення правового режиму здійснення негласних слідчих (розшукових) дій в конкретному кримінальному провадженні, застосування запобіжних заходів тощо.

Уточнення або зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, що є юридичною оцінкою вчиненого, наряду з можливими змінами фактичної сторони розслідуваного кримінального правопорушення, відбувається й через зміну раніше повідомленої підозри. Стаття 277 КПК не передбачає вимогу наводити у повідомленні про підозру (зміну раніше повідомленої підозри) обґрунтування прийняття такого процесуального рішення. При цьому КПК не містить умов для прийняття прокурором, слідчим такого рішення або ж умов щодо обсягу дій, які вони мають вчинити для того, щоб прийняти таке рішення (постанова ККС ВС у справі № 578/789/19 від 21.04.2021). Тобто необхідність зміни правової кваліфікації не завжди обумовлена встановленням нових фактичних даних, які на неї впливають, іноді вона викликана необхідністю виправити допущену помилку при встановленні попередньої кваліфікації злочину.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (частини 1, 3 статті 110 КПК).

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що: (1 ) зміна правової кваліфікації тих же самих фактичних обставин, які розслідуються у межах кримінального провадження, не потребує реєстрації нового кримінального провадження (окремого внесення відомостей про це до ЄРДР); (2) КПК передбачає можливість зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення щодо підозрюваного шляхом повідомлення про нову підозру (зміну раніше повідомленої підозри), до повідомлення про підозру уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення може відбуватися шляхом прийняття слідчим, прокурором відповідного рішення у формі постанови.

Здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено. Виправлення допущених слідчим помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Зміна правової кваліфікації тих же самих фактичних обставин, які розслідуються у межах кримінального провадження, не потребує реєстрації нового кримінального провадження (окремого внесення відомостей про це до ЄРДР), що б фактично відбулося за умови задоволення скарги.

.Самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Той факт, що кримінальне провадження № 0001071 зареєстроване, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації за ч.1 ст. 364 КК України, яку заявник вважає правильною. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК).

Таким чином на підставі наведеного та виходячи з того, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР або змінити формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_5 не позбавлений можливості, в рамках вищезазначеного кримінального провадження, в порядку статті 220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора із відповідними клопотаннями. зокрема з приводу додаткових або нових відомостей, які на його думку стосуються цього провадження.

Керуючись ст.ст. 26, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:
У скарзі ОСОБА_5 на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 364 КК України до ЄРДР за заявою від 07.07.2021 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали складено 17.02.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1