Справа № 127/4920/21
Провадження № 1-кп/127/224/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесено 16.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою, мотивуючи тим, що запобіжній захід відносно останнього обрано правильно, підстав для його зміни чи скасування немає. ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду умисних кримінальних правопорушень, тому може переховуватись від суду, оскільки за вчинення кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Крім того, в обвинуваченого відсутні вагомі соціально стримуючі фактори, останній не має стабільного джерела доходу, неодружений, не має утриманців. Також обвинувачений особисто знайомий з потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, відтак, перебуваючи на волі зможе впливати на потерпілих з метою створення більш сприятливого становища для себе. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу його підзахисному, мотивуючи тим, що наведені прокурором ризики є надуманими. Також зазначив, що ОСОБА_4 вже тривалий час перебуває під вартою, проте жодних доказів на підтвердження наявності ризиків прокурором не надано. Крім того, перебуваючи під вартою його підзахисний не може змінити свій соціальний та сімейний стан. Захисник вважає, що в даному випадку його підзахисному можливо змінити запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, навіть з носінням електронного браслету.

Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, попередньо надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положено ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень за які, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На переконання суду, продовжує існувати ризик того, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватись від суду з метою уникнення призначеного покарання, у разі визнання його винним.

Судом прийнято до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше судимою. Суду не надано доказів працевлаштування обвинуваченого до затримання, тобто у останнього відсутнє постійне джерело доходу. З обвинувального акта встановлено, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, за які передбачена відповідальність ст. 185, 190 КК України, вчинені з корисливих спонукань. Відтак, на переконання суду, у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, останній може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення з корисливих міркувань.

При вирішенні заявленого клопотання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таке, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, а також обвинувачується за ч. 1 ст. 127 КК України, а саме катування, тобто умисне заподіяння морального страждання шляхом інших насильницьких дій з метою залякування потерпілого. Крім вищевикладеного, судом врахована позиція потерпілих, які в попередніх судових засіданнях наполягали на продовженні ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відтак на переконання суду, існує ризик впливу на потерпілих, з метою зміни їх показів наданих на досудовому слідстві.

Крім того, існує ризик, що у разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, останній може перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді іншим чином.

Судом врахована та обставина, що обвинувачений має соціальні зв`язки, а саме матір. Однак вказана обставина не виключає того, що останній перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, чи іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Таким чином, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 02 лютого 2022 року до 02 квітня 2022 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду, в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: