Номер провадження 1-кс/201/3072/2021
УХВАЛА
Іменем України
21 жовтня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача про відмову у задоволені клопотання, зобов`язання дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області провести слідчі дії у кримінальному провадженні за № 0000106, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.08.2021р.,
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру від 15.09.2021р.) звернувся зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. ст. 303-307 КПК України на постанову дізнавача про відмову у задоволені клопотання, зобов`язання дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області провести слідчі дії у кримінальному провадженні за № 0000106, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.08.2021р.
В обґрунтування скарги вказав, що у провадженні сектору дізнання ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000106, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.08.2021р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за
05.10.2021р. адвокат звернувся до ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області з клопотанням від 05.10.2021 року вх. А-1890, в якому просив:
допитати, за участю адвоката ОСОБА_3 у якості свідка фельдшера бригади екстреної медичної допомоги Соборної підстанції ОСОБА_5 щодо фізичного стану ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на час прибуття бригади екстреної медичної допомоги Соборної підстанції Дніпровської станції, чи були ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у свідомості, які на них були тілесні ушкодження, їх характер та локалізація, які реанімаційні заходи проводились в період часу з 02.13-03,20 до доставлення потерпілого до КП «ДОКЛ ім. І.І. Мечникова» ДОР», чи проводила ОСОБА_5 поверхневий огляд ОСОБА_4 , якщо так - то чи було виявлено під час огляду наявність у ОСОБА_4 ножів або іншої холодної зброї.
допитати, за участю адвоката ОСОБА_3 працівників патрульної поліції, які прибули на місце пригоди, а саме, командира взводу 1 роти 3 батальйону 2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 інспектора взводу 1 роти 3 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_8 , інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 лейтенанта поліції ОСОБА_9 , інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 2 лейтенанта поліції ОСОБА_10 по наступним питанням: коли вони прибули на місце пригоди, чи бачили вони потерпілого ОСОБА_4 , в якому стані він перебував, чи допомагали вони надавати йому медичну допомогу, чи були на ньому тілесні ушкодження, якщо так то які саме, які дії були зроблені працівниками поліції після прибуття на місце пригоди, чи проводився огляд місця події, чи було знайдено ніж на місці пригоди.
Постановою дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 07.10.2021р. у задоволенні клопотання відмовлено. Заявник у скарзі просив скасувати постанову дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 07.10.2021р. про відмову у задоволенні клопотання, зобов`язати дізнавача провести, а саме допитати осіб, які були на місці події.
18.10.2021р. адвокат ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просив скаргу розглянути без його участі, вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Дізнавач ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не надав.
Неявка дізнавача, слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали приходить до такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як з`ясовано зі скарги, у провадженні СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000576 за ознаками складу чину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України щодо вчинення відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_12 25.07.2021р. хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, із застосуванням холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
У серпні 2021 року адвокат ОСОБА_4 ознайомлювався із матеріалами вказаного кримінального провадження. При ознайомленні встановив, що іншим учасником подій 25.07.2021р. в нічному клубі Бартоломео подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за наслідком якої, розпочато кримінальне провадження № 0000106 від 05.08.2021р., яке знаходиться в провадженні органів дізнання ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
ОСОБА_4 є безпосереднім учасником подій 25.07.2021р. у нічному клубі Бартоломео, йому за наслідками досудового розслідування кримінального провадження № 0000106 від 05.08.2021р. може бути повідомлено про підозру.
05.10.2021р. до ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області надійшло клопотання від 05.10.2021 року вх.А-1890 адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якому він просив:
допитати, за участю адвоката ОСОБА_3 у якості свідка фельдшера бригади екстреної медичної допомоги Соборної підстанції ОСОБА_5 щодо фізичного стану ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на час прибуття бригади екстреної медичної допомоги Соборної підстанції Дніпровської станції, чи були ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у свідомості, які на них були тілесні ушкодження, їх характер та локалізація, які реанімаційні заходи проводились в період часу з 02.13-03,20 до доставлення потерпілого до КП «ДОКЛ ім. І.І. Мечникова» ДОР», чи проводила ОСОБА_5 поверхневий огляд ОСОБА_4 , якщо так - то чи було виявлено під час огляду наявність у ОСОБА_4 ножів або іншої холодної зброї.
допитати, за участю адвоката ОСОБА_3 працівників патрульної поліції, які прибули на місце пригоди, а саме, командира взводу 1 роти 3 батальйону 2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 інспектора взводу 1 роти 3 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_8 , інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 лейтенанта поліції ОСОБА_9 , інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 2 лейтенанта поліції ОСОБА_10 по наступним питанням: коли вони прибули на місце пригоди, чи бачили вони потерпілого ОСОБА_4 , в якому стані він перебував, чи допомагали вони надавати йому медичну допомогу, чи були на ньому тілесні ушкодження, якщо так то які саме, які дії були зроблені працівниками поліції після прибуття на місце пригоди, чи проводився огляд місця події, чи було знайдено ніж на місці пригоди.
Постановою дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 07.10.2021р. у задоволенні клопотання відмовлено, з тих підстав, що ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу, який дозволяє йому подавати клопотання у порядку ст. 220 КПК України.
Суддя слідчий зазначає, що процесуальний статус осіб, щодо яких здійснюється кримінальне провадження чи збираються докази про винуватість до повідомлення про підозру, не визначений КПК України. Відтак, якщо у кримінальному провадженні немає підозрюваного, досудове розслідування не обмежується двомісячним строком досудового розслідування, може тривалий час здійснюватися слідство, проводитися слідчі дії (допити, обшуки, експертизи тощо), а потім особа повідомляється про підозру і про завершення досудового розслідування.
Положення КПК передбачають початок реалізації функції обвинувачення з появою такого учасника, як підозрюваний. Згідно з КПК процесуальні права в останнього з`являються, коли особі повідомляють про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або затримують її. Однак що стосується процесуального аспекту виникнення в особи прав під час досудового розслідування, то момент виникнення обвинувачення в усталеній практиці Європейського суду з прав людини не пов`язується з аналогічним моментом у національному законодавстві.
Проте відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади, визначені в ч. 1 ст. 7 КПК України. До них, зокрема, належать: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, змагальність сторін і свобода в поданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України принцип верховенства права в кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, обвинувачення охоплює весь комплекс процедур: від початку досудового розслідування стосовно особи до винесення остаточного рішення. Початком досудового розслідування щодо конкретної особи вважається внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Водночас у п. «с» §3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд.
ЄСПЛ розширено тлумачить поняття «обвинувачений», під яким розуміється не лише особа, стосовно якої складено обвинувальний акт, але й інші особи, яким висунуте будь-яке обвинувачення. Причому до уваги береться не формальна ознака, а будь-яка наявна підозра щодо особи.
У своїх численних рішеннях Євросуд визначає поняття «кримінальне обвинувачення» в досить широкому контексті. Так, у рішенні від 06.09.2005р. у справі «Салов проти України» сказано, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення. Воно повинне розумітися в сенсі конвенції, а не тільки в контексті його значення в національному праві.
У рішенні від 15.07.1982р. у справі «Екле проти Німеччини» ЄСПЛ визначає «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння». Водночас «у деяких випадках це може робитись у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного».
У рішенні від 16.07.1971р. у справі «Рінгайзен проти Австрії» сказано, що моментом висунення обвинувачення може також уважатися початок досудового розслідування щодо конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи.
У рішенні від 19.02.2009р. у справі «Шабельник проти України» ЄСПЛ наголосив, що «право на правову допомогу виникає в момент, коли становище людини стає суттєво вразливим, навіть якщо її офіційно не затримано як підозрювану». Суд пояснив, що становище заявника стало значно вразливішим одразу після вжиття серйозних слідчих заходів щодо перевірки підозри стосовно нього та підготовки версії обвинувачення. Тож було констатоване порушення §1 та п.«с» §3 ст.6 конвенції, оскільки момент виникнення права на правову допомогу не залежить від того, який формальний статус має підозрювана в скоєнні злочину особа.
У п.63 рішення від 09.06.2011р. у справі «Лучанінова проти України» визначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинна бути забезпечена можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження».
У п. 36 рішення від 24.11.1993р. у справі «Імбріощія проти Швейцарії» зазначено: словосполука «при встановленні кримінального обвинувачення» в §1 ст.6 конвенції не означає, що ця стаття не застосовується на стадії досудового розслідування.
У ст. 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Реалізація особою, щодо якої фактично здійснюється кримінальне переслідування без повідомлення їй про підозру, права на захист через використання визначених у КПК процесуальних інструментів, гарантованих підозрюваному, є саме тим засобом ефективного юридичного захисту, який держава гарантувала, ратифікувавши конвенцію.
Також у цьому контексті слід згадати висновки Конституційного Суду, який в рішенні від 30.09.2009р. №23-рп/2099 констатував, що положення ч.1 ст.59 Конституції треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі й формах, яких вона потребує. Навіть якщо це право не передбачене законами України чи іншими правовими актами, особа не може бути обмежена в його реалізації.
Отже, практика ЄСПЛ виходить із того, що, незважаючи на відсутність факту повідомлення про підозру, особа, відносно якої фактично розпочато та здійснюється досудове розслідування, попри визначення стороною обвинувачення її процесуального статусу як свідка, має право використовувати такі ж самі процесуальні права, як і сторона захисту. У тому числі, але не виключно право на отримання професійної правничої допомоги, збирання та подання доказів, заявлення клопотань про проведення слідчих/процесуальних дій, оскарження в суді бездіяльності, дій або процесуальних рішень сторони обвинувачення.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Зі змісту ч. 2 ст. 220 КПК України слідує, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Як вказує захисник ОСОБА_4 , останній є потенційним підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000106 від 05.08.2021р., розпочатому за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.
Слідчий суддя доходить висновку, що оспорювана постанова з точки зору її мотивів про те, що ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, не відповідає принципу верховенства права в кримінальному провадженні з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та порушує право ОСОБА_4 на захист від потенційної підозри щодо нього. Тому постанова підлягає скасуванню з огляду її невмотивованість і не розгляду по суті клопотання захисника.
З урахуванням викладеного скарга в частині скасування постанови дізнавача від 07.10.2011р. про відмову у задоволенні клопотання підлягає задоволенню, з підстав її невмотивованості.
Щодо вимог про зобов`язання дізнавача виконати слідчі дії, про які йдеться у клопотанні.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання дізнавачеві, слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальний процесуальний закон наділяє правом, а не зобов`язує сторону обвинувачення вчиняти ті чи інші процесуальні дії під час здійснення досудового розслідування у рамках певного кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого (дізнавача) вчинити дії, які він не зобов`язаний вчиняти в установлений КПК України строк.
Тому скарга в частині зобов`язання дізнавача виконати слідчі дії, задоволенню не підлягає.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в кримінальному провадженні за № 0000106, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.08.2021р. щодо винесення постанови, скасування постанови про відмови у задоволенні клопотання та зобов`язання виконати слідчі дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 07.10.2021р. у кримінальному провадженні № 0000106, відомості про яке внесені до ЄРДР 05.08.2021р., про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 від 05.10.2021р. з вх. № А-1890.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 22 жовтня 2021 року о 15 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1