Провадження № 11-сс/811/1046/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницьк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено частково клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту фактичного затримання з 15.05 год. 06 вересня 2021 року до 15.05 год. 04 листопада 2021 року включно.
Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 550,00 грн.
У разі сплати застави покладено на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що слідчий суддя, ігноруючи норми КПК, а також практику ЄСПЛ, не перевірив питання допустимості доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_7 , що на думку сторони захисту отримані внаслідок суттєвого порушення кримінального процесуального закону та містять ознаки провокації вчинення злочину.

На переконання захисника, прокурором не було наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Також як на підставу можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу адвокат звертає увагу на те, що ОСОБА_7 не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на утриманні перебуває неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , позитивно характеризується.

Судове засідання проводиться у відсутності прокурора, який належним чином був повідомлений про судове засідання, про що не заперечила сторона захисту.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вище вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з матеріалами клопотання, 06 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000283 за ч.2 ст.307 КК України.
08 вересня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , 06.09.2021 о 15 год. 05 хв., перебуваючи по вул. Замковій у м. Львові, в парку «Високий Замок» незаконно зберігав при собі, з метою збуту, шляхом закладання у різних місцях міста Львова, зіп-пакети у кількості 45 шт, в яких знаходилась порошкоподібна речовина рожевого кольору, один з яких містить психотропний засіб, обіг якого обмежено амфетамін, масою 0,1806 грам.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень, а також дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто, підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з ймовірно вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою, що, у свою чергу, дає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, що перевірено під час апеляційного перегляду.

Враховуючи вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи сторони захисту, зокрема про відсутність належних та допустимих доказів вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про наявність провокації злочину з боку органів досудового розслідування.

Відповідно до змісту ст. ст. 177, 183 КПК України, крім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, тримання під вартою має бути обумовлено доведеністю обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами, які б в сукупності свідчили про наявність підстав, що були достатніми для застосування запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, всебічно з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності часткового задоволення клопотання.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення від 08 лютого 2005 року у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови»).

З урахуванням викладеного, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливості впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Покликання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки про те, що він може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене, під час розгляду клопотання слідчого, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами провадження.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені слідчим суддею обставини достатньо переконливо підтверджують, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Даних, на які посилаються в апеляційній скарзі захисники і які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 , під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи матеріали клопотання суд апеляційної інстанції, приходить до переконання про те, що слідчим суддею під час визначення розміру застави ОСОБА_7 правильно врахував тяжкість пред`явленої підозри, сімейний на майновий стан підозрюваного та обґрунтовано визначив такий в розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів апеляційного суду не встановлено.

Ураховуючи вищезазначене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09 вересня 2021 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4