Справа № 675/2201/20
Провадження № 1-кп/675/28/2021
У Х В А Л А
"04" листопада 2021 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
04 листопада 2021 року прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_6 , однак у відношенні обвинуваченого наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні незаконного проникнення до житла, закінченого замаху на зґвалтування особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах, повторному зґвалтуванні особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах, що є злочином проти статевої свободи та статевої недоторканості особи та відноситься до категорії тяжких. Відтак існують ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні. Такі ризики не зменшились і продовжують існувати на даний час. Як на доказ своїх доводів прокурор послався на відомості, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, наявність вагомих доказів, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_6 у інкримінованих йому злочинах.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт з 21.00 до 07.00 години доби за місцем його проживання у АДРЕСА_1 , із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язку не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора або суду. Своє клопотання захисник мотивує тим, що ОСОБА_6 тривалий час 14 місяців поспіль перебуває під вартою, тому на прокурора покладено обов`язок кожного разу доводити не лише ту обставину, що ризики існують, але й ту, що ці ризики не зменшились, що застосування запобіжного заходу і подалі є дійсно обґрунтованим. Захисник просить врахувати принцип пропорційності, який передбачає необхідність рівноваги між важливістю забезпечити негайне виконання зобов`язання та важливістю права на свободу у демократичному суспільстві.
Прокурор у судовому засіданні підтримав своє клопотання, проти задоволення клопотання, заявленого захисником ОСОБА_7 , заперечував.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора, зазначила, що на її переконання ОСОБА_6 повинен перебувати під вартою та повідомила, що побоюється обвинуваченого. Її представник ОСОБА_5 повністю підтримав позицію потерпілої.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 проти заявленого прокурором клопотання заперечували, підтримали клопотання, заявлене захисником.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
За вимогами ч. 3 цієї ж статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
При вирішенні заявлених прокурором та захисником клопотань судом враховуються положення ст. 131 КПК України, якою визначено, що одним із передбачених КПК України видом заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є запобіжні заходи, що застосовуються на підставі ухвали суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, якщо прокурор доведе, що є підстави для його застосування.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд, дослідивши клопотання, заявлене прокурором, вислухавши позицію учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
04 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 01 листопада 2020 року включно.
29 жовтня 2020 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 04 грудня 2020 року включно.
27 листопада 2020 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 25 січня 2021 року включно.
18 січня 2021 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 18 березня 2021 року включно.
04 березня 2021 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 02 травня 2021 року включно.
29 квітня 2021 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 27 червня 2021 року включно.
14 червня 2021 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 12 серпня 2021 року включно.
03 серпня 2021 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 01 жовтня 2021 року включно.
23 вересня 2021 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 21 листопада 2021 року включно.
Відповідно до розпорядження № 22 керівника апарату Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2021 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», у зв`язку із закінченням строку повноважень судді ОСОБА_8 відповідно до пунктів 19, 20 розділу 8 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» призначений повторний автоматизований розподіл судової справи № 675/2201/20 провадження № 1-кп/675/28/2021.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2021 року головуючим суддею визначена ОСОБА_1 .
Ухвалою від 29 вересня 2021 року призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2021 року призначено судовий розгляд.
Суд наголошує, що метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також враховує особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання.
Вказана обставина не є визначальною та такою, що давала б можливість обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, при розгляді клопотань, суд приймає до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України.
Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, данні про його особу, зокрема те, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, обвинувачується, зокрема, у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, за які Кримінальним кодексом України, передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до десяти років, обставини, за яких були вчинені інкриміновані діяння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що, знаходячись на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, котрі проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому суд не може залишити поза увагою позицію потерпілої та те, що ОСОБА_4 не безпідставно побоюється обвинуваченого.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
Суд зважив на доводи захисту та надані позитивні характеристики ОСОБА_6 , разом з тим, суд також зауважує, що ці характеристики датовані 2019 та 2020 роками і надані за період, що передував події.
За таких обставин, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає можливим змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, відтак клопотання захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з дня винесення ухвали, тобто з 04 листопада 2021 року.
Пунктом 1 частини 4 ст. 183 КПК України надано право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Суд прийняв до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, із застосуванням насильства, ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької областівід 04 вересня 2020 року розмір застави не визначався, відтак вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розміру застави.
Керуючись ст. ст. 331, 372, 376, 393-395 Кримінального процесуального кодексу України,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про заміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, українцю, громадянину України, жителю АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 04 листопада 2021 року по 02 січня 2022 року включно.
Ухвала діє по 02 січня 2022 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу вручити ОСОБА_6 негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1