Справа № 444/143/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1080/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
судового засідання

02 лютого 2022 року року м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглядаючи у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_7 про скасування примусових заходів медичного характеру,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2021 року задоволено заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня та припинено застосування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про призначення в межах розгляду даної заяви судової психіатричної експертизи відмовлено.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та скерувати справу на новий розгляд у суд першої інстанції. Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що висновки місцевого суду, який взяв до уваги позицію лікарів, є передчасними та недостатньо обґрунтованими, суперечать висновку судової експертизи, яким було направлено ОСОБА_7 для проходження лікування. Вказує, що жоден з комісії лікарів, які проводили лікування ОСОБА_7 , не є судовим експертом. Крім цього, місцевий суд не врахував, що висновки лікарів викладені не у формі судово-психіатричної експертизи з врахуванням положень Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Вважає, що висновок судово-психіатричної експертизи від 09 вересня 2020 року № 95 щодо психіатричного стану ОСОБА_7 та необхідності застосування до нього примусових заходів медичного характеру, та висновок лікарів щодо психічного стану ОСОБА_7 на теперішній час є взаємосуперечливими, та не дають змоги прийти до належного та обґрунтованого висновку чи потребує ОСОБА_7 подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та чи здатен він усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Апелянт зазначає, що місцевий суд не врахував того, що встановлений попередньою судово-психіатричною експертизою характер протікання хвороби вказує на низьку ймовірність швидкого одужання. Звертає увагу, що у даному випадку пояснення лікарів є недостатньо. Тим більше, що у своїх поясненнях лікарі зазначили, що ОСОБА_7 , не видужав та продовжує страждати на хронічну хворобу, а стан ремісії, на думка апелянта, передбачає лише тимчасове ослаблення проявів хвороби чи тимчасове зникнення її симптомів, що не свідчить про їх повне зникнення чи видужання особи. Наведені обставини, як покликається захисник, є підставами для перевірки психіатричного стану ОСОБА_7 у контексті його осудності шляхом призначення у справі судової психолого-психіатричної експертизи.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_6 підтримав вимоги поданої апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, викладених у поданій скарзі, та просили таку задоволити.
Одночасно захисник подав клопотання про призначення ОСОБА_7 комплексної судово-психіатричної експертизи, проведення якої просив доручити експертам КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я", оскільки у справі є два судових висновки експертів КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня та лікарський висновок того ж медичного закладу, відомості у яких суттєво різняться між собою, а тому для об`єктивності проведення експертного дослідження обвинуваченого ОСОБА_7 слід скерувати до іншого спеціалізованого медичного закладу, зокрема до КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" або Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, проте у останньому закладі дуже велика черга на проведення експертиз, а тому швидше таку експертизу буде провести у м.Одеса.
Прокурор заперечив апеляційні вимоги та вимоги клопотання про призначення експертизи захисника з огляду на безпідставність таких, та зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи клопотання захисника про призначення судово-психіатричної експертизи, встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи на підставі ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 25 лютого 2021 року з 06.03.2021 р. до ОСОБА_7 вперше застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на базі 23-го відділення, де ОСОБА_7 отримував відповідне лікування.
В.о. генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_9 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_10 звернулися до Франківського районного суду м. Львова із заявою від 09.08.2021р. на предмет припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с.1-3).
До вказаної заяви долучено висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру №141 від 06.08.2021р., який містить обґрунтування про необхідність припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с. 4-6).
Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 28 жовтня 2021 року задоволено заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня та припинено застосування ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Разом з тим, під час судового розгляду вказаної заяви захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання про призначення ОСОБА_7 в межах розгляду даної заяви судової психіатричної експертизи, оскільки, на думку захисника, наявні обґрунтовані сумніви щодо психіатричного стану ОСОБА_7 , з огляду на встановлене висновком судово-психіатричного експерта № 95 від 09.09.2020р.
На дані обставини захисник ОСОБА_6 покликався і у поданій ним апеляційній скарзі.
Згідно оскаржуваної ухвали у задоволенні вказаного клопотання сторони захисту відмовлено, оскільки місцевий суд не встановив наявності сумнівів у правильності висновку комісії лікарів-психіатрів.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному випадку підстав для перевірки психіатричного стану ОСОБА_7 , з огляду на дані, що містяться у матеріалах справи.
Так, з 06.03.2021 р. до ОСОБА_7 вперше застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на базі 23-го відділення, на підставі ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 25 лютого 2021 року.
Зазначене рішення Жовківського районного суду Львівської області про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру було прийнято судом з урахуванням, зокрема, висновку судово-психіатричного експерта № 95 від 09.09.2020р., у якому зазначено: «На даний час, ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі біполярного афективного розладу, затяжний важкий депресивний період з психотичними симптомами та суїцидальними тенденціями, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_7 перебував у стані ремісії (значного послаблення хворобливих проявів) біполярного афективного розладу, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відомостей, що ОСОБА_7 під час інкримінованих йому дій перебував в емоційному стані, який суттєво впливав на його свідомість та поведінку у наданих на експертизу матеріалах кримінального провадження не простежується. Враховуючи те, що комісією експертів-психіатрів встановлено, що ОСОБА_7 перебуває в хворобливому стані, дослідити індивідуальні психологічні особливості структури особистості не надається можливим» (а.с. 7-11).
Отже, даним висновком було встановлено наявність у ОСОБА_7 хронічного психічного захворювання.
Як вбачається з матеріалів справи примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_7 застосовувались з 06.03.2021р. і вже 10.08.2021р. до місцевого суду із медичного закладу надійшли документи про припинення застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру. Тобто, на лікуванні ОСОБА_7 , у якого встановлено наявність хронічного психічного захворювання, перебував 5 місяців.
Водночас згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру №141 від 06.08.2021р., доданого до заяви про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , останній перебуває у стані ремісії біполярного афективного розладу. Констатовано у ОСОБА_7 стабілізацію психічного стан, настання стійкої ремісії.
Згідно роз`яснень, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» при розгляді справи про продовження, зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд, за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів-психіатрів, може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надавав особі психіатричну допомогу, а за потреби - призначити судово-психіатричну експертизу.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що у даному випадку пояснення лікаря-психіатра у судовому засіданні є недостатнім для об`єктивного визначення психіатричного стану ОСОБА_7 , а відтак у місцевого суду було достатньо обґрунтованих підстав для задоволення клопотання сторони захисту та призначення у справі судової психіатричної експертизи з метою перевірки психіатричного стану ОСОБА_7 відповідними експертами.
Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що з метою об`єктивного розгляду матеріалів даної справи та визначення психіатричного стану обвинуваченого ОСОБА_7 слід призначити у межах даної справи комісійну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_7 ..
Крім того, колегія суддів погоджується із доводами клопотання про призначення експертизи у іншому медичному закладі з огляду на те, що у матеріалах справи є два судових висновки експертів КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня та лікарський висновок того ж медичного закладу, відомості у яких щодо психічного стану ОСОБА_7 суттєво різняться між собою, а тому для об`єктивності проведення експертного дослідження обвинуваченого ОСОБА_7 слід скерувати до іншого спеціалізованого медичного закладу, а саме до КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я".
Оскільки, як встановлено під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 на даний час перебуває на запобіжному заході у вигляді застави, та останньому ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 23.12.2021 року продовжено на два місяці процесуальні обов`язки, то обвинуваченому ОСОБА_7 слід якнайшвидше особисто з`явитись до медичного закладу КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" для участі у призначеній експертизі, про що необхідно повідомити Жовківський районний суд Львівської області.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376 ч.2, 242, 332, 405 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задоволити.

Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісійну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" (вул. Академіка Воробйова, 9, м. Одеса, 65006).
На вирішення експертів поставити запитання:
1. Чи страждає ОСОБА_7 на даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними?;
2. Чи потребує ОСОБА_7 на теперішній час продовження застосування примусових заходів медичного характеру? Якщо так, то яких саме?
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення вказаної експертизи слід якнайшвидше з`явитися до КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" за адресою: вул. Академіка Воробйова, 9, м. Одеса, 65006, - про що необхідно повідомити Жовківський районний суд Львівської області.
Для проведення експертизи направити до КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я", за адресою: вул. Академіка Воробйова, 9, м. Одеса, 65006, - матеріали справи за заявою в.о. генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_9 та лікуючого лікаря-психіатра ОСОБА_10 від 09.08.2021р. на предмет припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 .
Відкласти судове засідання до отримання висновку комісійної експертизи.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий :
Судді :