Справа № 201/706/22
Провадження № 1-кс/201/202/2022
УХВАЛА

24 січня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000043 від 21 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що 21.01.2022 до Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від працівників УПП м. Дніпро надійшов рапорт про те, що 21.01.2022 приблизно о 00:02 годині, за адресою: м.Дніпро, вул. Патаржинського, буд.19, було зупинено автомобіль марки «Mazda 3» д.н.з НОМЕР_1 котрим керував гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав підробне водійське посвідчення водія, котрий останній користувався

21.01.2022 року відомості про даний кримінальний проступок, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043.

21.01.2022 під час огляду, проведеного в порядку ст. 237 КПК України, було вилучено: автомобіль марки «Mazda 3» д.н.з НОМЕР_1 синього кольору та ключі від неї, міжнародне посвідчення водія № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , книжка як додаток то водійського посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № (H НОМЕР_3 ).

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі ст. 98 КПК України вказаний автомобіль є предметом злочину, що був об`єктом кримінально протиправних дій, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, і є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання дізнавача та можливість часткового задоволення клопотання, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження предмету злочинного посягання, а також для забезпечення схоронності майна як речового доказу в рамках зазначених матеріалів досудового розслідування, накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні та проведення судових експертиз.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу)

А тому, що стосується інших вимог клопотання, слідчим суддею не встановлено доведеність наявності правової підстави для арешту зазначеного майна, що регламентуються ч. 2 ст. 170 КПК, з огляду на надані до клопотання документи, у зв`язку із чим відмовляє в даній частині клопотанні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на міжнародне посвідчення водія № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , книжка як додаток до водійського посвідчення.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1