Номер провадження: 11-сс/813/335/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні №0001445 від 02.11.2021 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого представником за довіреністю юристом відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

В провадженні відділення ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001445 від 02.11.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за фактом вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленель» (далі ТОВ «Ленель») та інших осіб юридичного права у м. Одеса, а ОСОБА_9 є директором ТОВ «Ленель».
У ОСОБА_8 на початку квітня 2021 року виник злочинний намір, направлений на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами асоційованих членів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
ОСОБА_8 , переслідуючи корисливі мотиви та маючи на меті заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, вступила в попередню злочинну змову з підлеглим директором ТОВ «Ленель» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та представником за довіреністю юристом відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» ОСОБА_7 .
Проте сутність злочинного плану ОСОБА_8 з підлеглим директором ТОВ «Ленель» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 полягала у тому, що вони мали намір отримувати грошові кошти за начебто продаж нерухомого майна, яке будується, маскуючи свої дії укладанням угод з обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» на пайову участь при будівництві нерухомого майна укладаючи без відома пайщиків від їх імені додаткові угоди про розстрочку виплат та угоди про поруку.
З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами асоційованих членів вказаного кооперативу ОСОБА_8 повідомила осіб, які займаються пошуком клієнтів на купівлю нерухомості у м. Одеса, що вона реалізує нерухоме майно зі значними знижками.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_11 у квітні місяці 2021 року виникло бажання інвестувати у нерухоме майно у м. Одесі.
Шляхом пошуку нерухомості, яке будується, остання натрапила на ОСОБА_8 , яка зазначила, що вона займається ріелторськими послугами та, яка здійснює продаж нерухомості від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» зі значними знижками, та запропонувала зустрітися з нею.
ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свою злочинну діяльність у квітні 2021 року, зустрілась з ОСОБА_11 стосовно продажу нерухомого майна, яке будується у м. Одеса.
Під час розмови остання повідомила, що великий проміжок часу співпрацює з забудовником «Пространство», надає різного види послуги з супроводження реалізації нерухомого майна та за надання такого виду послуг остання має значну знижку на нерухоме майно у вказаного забудовника, у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_11 придбати два об`єкти нерухомості, які будуються «ЖБК «ПРОСТРАНСТВО У СТАМБУЛЬСЬКОМУ ПАРКУ» в м. Одесі.
За домовленістю ОСОБА_11 повинна була передати ОСОБА_8 грошові кошти за об`єкти нерухомості, які будуються за вищевказаною адресою, а остання повинна була передати відповідні підтверджуючі документи на власність обраного нерухомого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 визначила дату укладання угоди на 23.04.2021 року, визначивши час та місце зустрічі.
Так, у визначений день, тобто 23.04.2021 року ОСОБА_11 прибула до офісу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 22, до відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», де її чекала ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Надалі ОСОБА_11 уклала угоди про членство у кооперативі №СТ/А-4.4.12 та №СТ/А-4.4.7 від 23.04.2021 року, які своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, та відповідно до п. 2 вказаної угоди остання вступає у кооператив при будівництві двох окремих нежитлових приміщень площею 63.3 кв.м. та 81.1 кв.м., розташованих у будинку «ЖБК «ПРОСТРАНСТВО У СТАМБУЛЬСЬКОМУ ПАРКУ» в м. Одесі, та законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У подальшому, після укладання вищевказаних угод, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 зазначила, що розрахуватись за вказані об`єкти нерухомості, так як і заздалегідь домовлялись.
На виконання усних домовленостей з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 пройшла до приміщення офісу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де передала ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 205859 тис. доларів США.
У подальшому ОСОБА_8 , з метою маскування своїх шахрайських дій надала довідки, видані від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», підписані та затверджені печаткою ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_11 про те, що остання не має ніяких заборгованостей перед обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
Надалі, ОСОБА_10 , маючи в розпорядженні вказані грошові кошти, діючи за домовленістю з ОСОБА_8 , з метою створення обстановки, яка б змогла впевнити ОСОБА_11 щодо дійсності вчиненого правочину та з метою уникнення передчасного повідомлення останньої про розірвання вказаних угод з боку обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», з метою не бути викритими у вчинені вказаного злочину, робить первісні внески за угодами №СТ/А-4.4.12 та №СТ/А-4.4.7 від 23.04.2021 року 40 тис. 752,77 доларів США відповідно та 31 тис. 615,48 доларів США відповідно.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення за рахунок ОСОБА_11 , 23.04.2021 року заволоділи шахрайським шляхом, зловживаючи довірою рештою грошових коштів у сумі 133 тис. 490,75 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 21.09.2021 року становить 3 млн. 746 тис. 311,11 грн.), згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі, розпорядившись ними на власний розсуд.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановленого, що у ОСОБА_12 у червні місяці 2021 року виникло бажання інвестувати у нерухоме майно у м. Одеса.
Шляхом пошуку у мережі «Інтернет» нерухомості, яка будується, останній натрапив на громадянина, який зазначив, що він займається ріелторськими послугами та в нього є знайома ОСОБА_8 , яка здійснює продаж нерухомості від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» зі значними знижками та запропонував зустрітися з нею.
15.06.2021 року у ресторані «Апшерон», який розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, буд.20/3а, відбулась зустріч між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , при розмові остання повідомила, що великий проміжок часу співпрацює з забудовником «Пространство», надає останнім різного виду послуги з супроводження реалізації нерухомого майна та за надання такого виду послуг має значну знижку на нерухоме майно у вказаного забудовника, у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_12 придбати два об`єкти нерухомості, які будуються та розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .
За домовленістю ОСОБА_12 повинен був передати ОСОБА_8 грошові кошти за об`єкти нерухомості по вказаній адресі, а остання повинна була передати відповідні підтверджуючі документи на власність обраного нерухомого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 визначила дату укладання угоди на 18.06.2021 року, визначивши час та місце зустрічі.
Так, у визначений день, 18.06.2021 року ОСОБА_12 прибув до офісу за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 22, а саме до відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», де його чекала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Надалі ОСОБА_12 уклав угоду про членство у кооперативі №ІТ/Н-Е.2.1.14, які своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, відповідно до п. 2 вказаної угоди останній вступає в кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення №ІТ/Н-Е.2.1.14 загальною площею 169,48 кв.м., розташованого на 1 поверсі в секції 2/2 будинку «Е» та законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У той же час, одразу ж після підписання вищевказаної угоди, ОСОБА_12 уклав угоду №ІТ/Н-Е.2.1.15-1, яку своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, та відповідно до п. 2 вказаної угоди останній вступає у кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення №ІТ/Н-Е.2.1.15-1, загальною площею 157,94 кв.м., розташованого на 1 поверсі в секції 2/2 будинку «Е» та згідно з цивільним законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У подальшому, після укладання вищевказаних угод, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зазначила, що розрахуватись за вказані об`єкти нерухомості, так як і домовлялись з нею напередодні, необхідно у її офісі за адресою: АДРЕСА_5 .
На виконання усних домовленостей з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 приїхав до зазначеної адреси, де передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 310 тис. доларів США, після отримання зазначених грошових коштів, остання наказала виконавцю злочинного наміру на заволодіння грошовими коштами, директору ТОВ «Ленель» ОСОБА_9 надати ОСОБА_12 відповідну розписку про отримання грошових коштів за вищевказані об`єкти нерухомості.
У подальшому, ОСОБА_8 з метою маскування своїх шахрайських дій надала довідку видану від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», яку підписав та затвердив печаткою ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_12 про те, що останній не має ніяких заборгованостей перед обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
Того ж дня, ОСОБА_8 з метою маскування злочинного діяння уклала два трьохсторонні договори поруки до угод №ІТ/Н-Е.2.1.14 №ІТ/Н-Е.2.1.15-1 про членство в кооперативі, згідно яких вона як уповноважена особа ТОВ «Ленель» виступає поручителем громадянина ОСОБА_12 , у разі не виконання умов договорів про членство в кооперативі, без відома останнього.
Окрім того, ОСОБА_8 , уклала від імені ОСОБА_12 , без відома останнього, додаткові угоди до угод про членство в кооперативі, згідно яких останній зобов`язаний сплачувати членські внески до пайових договорів щомісячно до 30.04.2022 року, які також підписані та затверджені ОСОБА_7 .
У подальшому, ОСОБА_8 з метою створення обстановки, яка б змогла впевнити ОСОБА_12 щодо дійсності вчиненого правочину та з метою уникнення передчасного повідомлення про розірвання вказаних угод з боку обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», з метою не бути викритою у вчиненні вказаного злочину, робить первісні внески за угодами №ІТ/Н-Е.2.1.14 №ІТ/Н-Е.2.1.15-1 68 тис. 357 доларів США та 65 тис. 282 доларів США відповідно.
Таким чином, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення за рахунок ОСОБА_12 , 18.06.2021 року заволоділи шахрайським шляхом, зловживаючи довірою залишком грошових коштів у сумі 176 тис. 361 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 18.06.2021 року становить 4 млн. 761 тис. 747 грн.) згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі, розпорядившись ним на власний розсуд.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановленого, що у ОСОБА_13 у червні місяці 2021 року виникло бажання інвестувати у нерухоме майно у м. Одеса.
Шляхом пошуку у мережі «Інтернет» нерухомості, яка будується, останній натрапив на громадянина який зазначив, що він займається ріелторськими послугами та в нього є знайома ОСОБА_8 , яка здійснює продаж нерухомості від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» зі значними знижками, та запропонував зустрітися з нею.
ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свою злочинну діяльність 15.06.2021 року у ресторані «Апшерон», який розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, буд.20/3а, зустрілась з ОСОБА_13 стосовно продажу нерухомого майна, яке будується у м. Одеса.
Під час розмови остання повідомила, що великий проміжок часу співпрацює з забудовником «Пространство», надає різного види послуги з супроводження реалізації нерухомого майна та за надання такого виду послуг остання має значну знижку на нерухоме майно у вказаного забудовника, у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_13 придбати два об`єкти нерухомості, які будуються за адресою: АДРЕСА_4 .
За домовленістю, ОСОБА_14 повинен був передати ОСОБА_8 грошові кошти за об`єкти нерухомості, які будуються за вищевказаною адресою, а остання повинна була передати відповідні підтверджуючі документи на власність обраного нерухомого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 визначила дату укладання угоди на 02.07.2021 року, визначивши час та місце зустрічі.
Так, у визначений день, тобто 02.07.2021 року ОСОБА_14 прибув до офісу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 22, до відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», де його чекала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Надалі, ОСОБА_14 уклав угоду про членство у кооперативі №ІТ/Н-Е.3.102, яку своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, відповідно до п. 2 вказаної угоди останній вступає у кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення №ІТ/Н-Е.3.102, загальною площею 578 кв.м, розташованого на -1 поверсі в секції 3 будинку «Е» та законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У той же час, одразу ж після підписання вищевказаної угоди, ОСОБА_14 уклав угоду №ІТ/Н-Е.3.2.1, яку своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, відповідно до п. 2 вказаної угоди останній вступає у кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення № ІТ/Н-Е.3.2.1, загальною площею 559,67 кв.м., розташованого на 2 поверсі в секції 3 будинку «Е» та згідно з цивільним законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У подальшому, після укладання вищевказаних угод, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 зазначила, що розрахуватись за вказані об`єкти нерухомості, так як і домовлялись з нею напередодні, необхідно у її офісі за адресою: АДРЕСА_5 .
На виконання усних домовленостей з ОСОБА_8 , ОСОБА_14 проїхав до зазначеної адреси, де передав ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 750 тис. доларів США, після отримання зазначених грошових коштів остання наказала директору ТОВ «Ленель» ОСОБА_9 надати ОСОБА_14 відповідну розписку про отримання грошових коштів за вищевказані об`єкти нерухомості.
У подальшому ОСОБА_8 , з метою маскування своїх шахрайських дій, надала довідку видану від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» підписану та затверджену печаткою ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_14 про те, що останній не має ніяких заборгованостей перед обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
Того ж дня, ОСОБА_8 з метою маскування злочинного діяння уклала два трьохсторонніх договори поруки до угод №ІТ/Н-Е.3.102 №ІТ/Н-Е.3.2.1, підписані та затверджені ОСОБА_7 про членство в кооперативі, згідно яких вона як уповноважена особа ТОВ «Ленель» виступає поручителем ОСОБА_14 у разі не виконання умов договорів про членство в кооперативі, без відома останнього.
Окрім того, ОСОБА_8 , уклала від імені ОСОБА_14 додаткові угоди, підписані та затверджені ОСОБА_7 до угод про членство в кооперативі, згідно яких останній зобов`язаний сплачувати членські внески до пайових договорів щомісячно до 15.05.2022 року, вказані дії вчинено без відома ОСОБА_13 .
Надалі, ОСОБА_8 з метою створення обстановки, яка б змогла впевнити ОСОБА_14 щодо дійсності вчиненого правочину та з метою уникнення передчасного повідомлення останнього про розірвання вказаних угод з боку обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», з метою не бути викритою у вчинені вказаного злочину, робить первісні внески за угодами №ІТ/Н-Е.3.102 №ІТ/Н-Е.3.2.1 210 тис. 101 доларів США та 203 тис. 347 доларів США відповідно.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення за рахунок ОСОБА_13 , повторно 02.07.2021 року заволоділа шахрайським шляхом, зловживаючи довірою рештою грошових коштів у сумі 336 тис. 552 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 02.07.2021 року становить 9 млн. 86 тис. 904 грн.), згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі, розпорядившись ним на власний розсуд.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановленого, що у ОСОБА_15 у липні місяці 2021 року виникло бажання інвестувати у нерухоме майно у м. Одеса.
Шляхом пошуку нерухомості, яка будується, остання натрапила через третіх осіб на громадянина, який зазначив, що він займається ріелторськими послугами та в нього є знайома ОСОБА_8 , яка здійснює продаж нерухомості від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» зі значними знижками, та запропонував зустрітися з нею.
ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свою злочинну діяльність, 20.07.2021 року біля будівельного об`єкту «Житлово-будівельний кооперативу «ІТ Пространство» по вул. Тульській в м. Одесі, зустрілась з ОСОБА_15 стосовно продажу вказаного нерухомого майна, яке будується у м. Одесі.
Під час розмови остання повідомила, що великий проміжок часу співпрацює із забудовником «Пространство», надає різного види послуги з супроводження реалізації нерухомого майна та за надання такого виду послуг остання має значну знижку на нерухоме майно у вказаного забудовника, у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_15 придбати об`єкт нерухомості, який будуються за адресою: АДРЕСА_6 .
За домовленістю ОСОБА_15 повинна була передати ОСОБА_8 грошові кошти за об`єкт нерухомості, який будується за вищевказаною адресою, а остання повинна була передати відповідні підтверджуючі документи на власність обраного нерухомого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 визначила дату укладання угоди на 26.07.2021 року, визначивши час та місце зустрічі.
Так, у визначений день, тобто 26.07.2021 року, ОСОБА_15 прибула до офісу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , до відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», де її чекала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 .
Надалі ОСОБА_15 уклала угоду про членство у кооперативі №Т/Н-1-120 від 26.07.2021 року, яку своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, відповідно до п. 2 вказаної угоди остання вступає у кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення, загальною площею 269 кв.м,, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , та законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У подальшому, після укладання вищевказаної угоди, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 зазначила, що розрахуватись за вказаний об`єкт нерухомості, так як і домовлялись, необхідно з директором ТОВ «Ленель» ОСОБА_9 .
На виконання усних домовленостей з ОСОБА_8 , чоловік ОСОБА_15 ОСОБА_16 пройшов до автомобіля, в якому сидів ОСОБА_9 , де передав йому на користь ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 196800 тис. доларів США, після отримання зазначених грошових коштів, остання надала ОСОБА_15 відповідну розписку про отримання грошових коштів за вищевказаний об`єкт нерухомості.
У подальшому ОСОБА_8 , з метою маскування своїх шахрайських дій, надала довідку видану від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», підписану та затверджену печаткою ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_15 про те, що остання не має ніяких заборгованостей перед обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
Надалі, ОСОБА_8 з метою створення обстановки, яка б змогла впевнити ОСОБА_15 щодо дійсності вчиненого правочину та з метою уникнення передчасного повідомлення останньої про розірвання вказаних угод з боку обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», з метою не бути викритою у вчинені вказаного злочину, робить первісний внесок за угодою №Т/Н-1-120 від 26.07.2021 року 81 тис. 818 доларів США відповідно.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення за рахунок громадянки ОСОБА_15 , повторно 26.07.2021 року, заволоділи шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, рештою грошових коштів у сумі 114 тис. 982 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 26.07.2021 року становить 2 млн. 213 тис. 013 грн.), згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі, розпорядившись ними на власний розсуд.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановленого, що у ОСОБА_17 у червні місяці 2021 року виникло бажання інвестувати у нерухоме майно у м. Одеса.
Шляхом пошуку нерухомості, яка будується, остання натрапила через третіх осіб на громадянку, яка зазначила, що вона займається ріелторськими послугами та в неї є знайома ОСОБА_8 , яка здійснює продаж нерухомості від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» зі значними знижками, та запропонувала зустрітися з нею.
ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свою злочинну діяльність 28.07.2021 році за адресою: АДРЕСА_3 , у відділі продажу обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», зустрілась з ОСОБА_17 стосовно продажу нерухомого майна, яке будується у м. Одесі.
Під час розмови остання повідомила, що великий проміжок часу співпрацює із забудовником «Пространство», надає різного виду послуги зі супроводження реалізації нерухомого майна та за надання такого виду послуг вона має значну знижку на нерухоме майно у вказаного забудовника, у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_17 придбати об`єкт нерухомості, який будується за адресою: м. Одеса, вул. Літературна.
За домовленістю ОСОБА_17 повинна була передати ОСОБА_8 грошові кошти за об`єкти нерухомості, які будуються за вищевказаною адресою, а остання повинна була передати відповідні підтверджуючі документи на власність обраного нерухомого майна.
Так, у вказаний день, тобто 28.07.2021 року, ОСОБА_17 , перебуваючи у офісі, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 22, у відділі продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», одночасно мала при собі усю грошову суму для придбання вказаного об`єкту нерухомості, яку для забезпечення угоди на майнові права вона повинна була передати ОСОБА_8 .
Надалі ОСОБА_17 уклала угоду про членство у кооперативі №Л/А-2.6.3-1 від 28.07.2021 року, яку своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, відповідно до п. 2 вказаної угоди остання вступає у кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_7 », та законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У подальшому, після укладання вищевказаних угод, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 зазначила, що розрахуватись за вказані об`єкти нерухомості, так як і домовлялись, необхідно з третьою особою.
На виконання усних домовленостей з ОСОБА_8 , ОСОБА_17 пройшла з третьою особою до приміщення банку «Приватбанк» за адресою: АДРЕСА_8 , де передала третій особі на користь ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 101000 тис. доларів США, а також отримала копію довідки, згідно якої попередній власник третя особа не несе фінансових зобов`язань по угоді №Л/А-2.6.3-1 від 28.07.2021 року.
Тобто, як була впевнена та вважала ОСОБА_17 , вона не має ніяких заборгованостей перед обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
Надалі, ОСОБА_8 , з метою створення обстановки, яка б змогла впевнити ОСОБА_17 щодо дійсності вчиненого правочину та з метою уникнення передчасного повідомлення останнього про розірвання вказаних угод з боку обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», з метою не бути викритою у вчинені вказаного злочину, робить первісний внесок за угодою №Л/А-2.6.3-1 від 28.07.2021 року 46 тис. 428,40 доларів США відповідно.
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення за рахунок ОСОБА_17 , повторно 28.07.2021 року заволоділи шахрайським шляхом зловживаючи довірою рештою грошових коштів у сумі 56 тис. 571,6 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 21.09.2021 року становить 1 млн. 522 тис. 115,47 грн.), згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі, розпорядившись ними на власний розсуд.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановленого, що у ОСОБА_18 у серпні місяці 2021 року виникло бажання інвестувати у нерухоме майно у м. Одесі.
Шляхом пошуку нерухомості, яка будується, останній натрапив на громадянина, який зазначив, що він займається ріелторськими послугами від агенції нерухомості «Домінанта» та у нього є знайома ОСОБА_8 , яка здійснює продаж нерухомості від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» зі значними знижками, та запропонував зустрітися з нею.
В агенції нерухомості «Домінанта» відбулась зустріч між ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , при розмові остання повідомила, що великий проміжок часу співпрацює із забудовником «Пространство», надає останнім різного виду послуги з супроводження реалізації нерухомого майна та за надання такого виду послуг має значну знижку на нерухоме майно у вказаного забудовника, у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_19 придбати об`єкт нерухомості, який будується та розташований за адресою: АДРЕСА_4 .
За домовленістю ОСОБА_19 повинен був передати ОСОБА_8 грошові кошти за об`єкти нерухомості по вказаній адресі, а остання повинна була передати відповідні підтверджуючі документи на власність обраного нерухомого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 визначила дату укладання угоди на 10.09.2021 року, визначивши час та місце зустрічі.
Так, у визначений день, 10.09.2021 року ОСОБА_19 прибув до офісу за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 22, а саме до відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», де його чекала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Надалі ОСОБА_19 уклав угоду, надану ОСОБА_10 про членство у кооперативі №ІТ/Н-С.К4.1 від 10.09.2021 року, яку своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, відповідно до п. 2 вказаної угоди останній вступає у кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення №ІТ/Н-С.К4.1, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та законодавством України набуде право власності після здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію.
У подальшому, після укладання вищевказаної угоди, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 зазначила, що розрахуватись за вказані об`єкти нерухомості , так як і домовлялись, з нею необхідно у її офісі за адресою: АДРЕСА_5 .
На виконання усних домовленостей з ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , проїхали до зазначеної адреси, де ОСОБА_19 передав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 130 тис. доларів США, після отримання зазначених грошових коштів остання наказала виконавцю злочинного наміру на заволодіння грошовими коштами, директору ТОВ «Ленель» ОСОБА_9 надати ОСОБА_19 відповідну розписку про отримання грошових коштів за вищевказані об`єкти нерухомості.
У подальшому ОСОБА_8 , з метою маскування своїх шахрайських дій, надала довідку видану від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», яку підписав та затвердив печаткою ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_19 про те, що останній не має ніяких заборгованостей перед обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
Того ж дня, ОСОБА_8 з метою маскування злочинного діяння уклала два трьохсторонніх договори поруки до угоди №ІТ/Н-С.К4.1 від 10.09.2021 року про членство в кооперативі, згідно якого вона як уповноважена особа ТОВ «Ленель» виступає поручителем ОСОБА_19 у разі не виконання умов договорів про членство в кооперативі, без відома останнього.
Окрім того, ОСОБА_8 , уклала від імені ОСОБА_19 , без відома останнього, додаткову угоду до угоди про членство в кооперативі, згідно якої останній зобов`язаний сплачувати членські внески до пайових договорів щомісячно до 10.09.2022 року, які також підписані та затверджені ОСОБА_7 .
У подальшому, ОСОБА_8 , з метою створення обстановки, яка б змогла впевнити ОСОБА_19 щодо дійсності вчиненого правочину та з метою уникнення передчасного повідомлення про розірвання вказаних угод з боку обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», з метою не бути викритою у вчинені вказаного злочину, зробила первісні внески за угодою №ІТ/Н-С.К4.1 від 10.09.2021 року, а саме 57 тис. 554 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення за рахунок ОСОБА_19 , 10.09.2021 року заволоділи шахрайським шляхом, зловживаючи довірою залишком грошових коштів у сумі 72 тис. 446 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 10.09.2021 року становить 1 млн. 909 тис. 494 грн.) згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі, розпорядившись ним на власний розсуд.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановленого, що у ОСОБА_20 у серпні місяці 2021 року виникло бажання інвестувати у нерухоме майно у м. Одеса.
Шляхом пошуку нерухомості, яка будується, остання натрапила через третіх осіб на громадянина, який зазначив, що він займається ріелторськими послугами та в нього є знайома ОСОБА_8 , яка здійснює продаж нерухомості від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» зі значними знижками, та запропонував зустрітися з нею.
ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свою злочинну діяльність 21.09.2021 року у ресторані «Foundation Coffe Roasters», зустрілась зі ОСОБА_20 стосовно продажу нерухомого майна, яке будується у м. Одеса.
Під час розмови остання повідомила, що великий проміжок часу співпрацює із забудовником «Пространство», надає різного види послуги зі супроводження реалізації нерухомого майна та за надання такого виду послуг має значну знижку на нерухоме майно у вказаного забудовника, у зв`язку з чим запропонувала ОСОБА_20 придбати два об`єкти нерухомості, які будуються за адресою: АДРЕСА_9 .
За домовленістю ОСОБА_20 повинна була передати ОСОБА_8 грошові кошти за об`єкти нерухомості, які будуються за вищевказаною адресою, а остання повинна була передати відповідні підтверджуючі документи на власність обраного нерухомого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 визначила дату укладання угоди на 21.09.2021 року, визначивши час та місце зустрічі.
Так, у визначений день, тобто 21.09.2021 року, ОСОБА_20 прибула до офісу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , до відділу продажів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», де її чекала ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Надалі ОСОБА_21 принесла для ОСОБА_20 угоду про членство у кооперативі №Л/А-2.5.3-1 від 21.09.2021 року, та яку своїм підписом та печаткою затвердив ОСОБА_7 , діючи від імені продавця, відповідно до п. 2 вказаної угоди остання вступає у кооператив при будівництві окремого нежитлового приміщення загальною площею 92.57 кв.м., розташованого на 2 поверсі в секції 2 будинку за адресою: АДРЕСА_9 , та законодавством України набуде право власності після здачі об`єкту нерухомості в експлуатацію.
У подальшому, після укладання вищевказаних угод, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 зазначила, що розрахуватись за вказані об`єкти нерухомості, так як і домовлялись необхідно з нею.
На виконання усних домовленостей з ОСОБА_8 , ОСОБА_20 пройшла до автомобіля марки «Land Rover», номерний знак НОМЕР_1 , де передала третій особі на користь ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 98 тис. доларів США, після отримання зазначених грошових коштів остання надала ОСОБА_20 відповідну розписку про отримання грошових коштів за вищевказаний об`єкт нерухомості.
У подальшому ОСОБА_8 , з метою маскування своїх шахрайських дій, надала довідку видану від обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство» підписану та затверджену печаткою ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_20 про те, що остання не має ніяких заборгованостей перед обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство».
Надалі, ОСОБА_8 з метою створення обстановки, яка б змогла впевнити ОСОБА_20 щодо дійсності вчиненого правочину та з метою уникнення передчасного повідомлення останньої про розірвання вказаних угод з боку обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «ІТ Пространство», з метою не бути викритою у вчинені вказаного злочину, робить первісний внесок за угодою №Л/А-2.5.3-1 від 21.09.2021 року 46 тис. 25 доларів США відповідно.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з єдиним умислом, з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення за рахунок ОСОБА_20 , повторно 21.09.2021 року заволоділи шахрайським шляхом, зловживаючи довірою рештою грошових коштів у сумі 51 тис. 974,4 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 21.09.2021 року становить 1 млн. 388 тис. 090,7 грн.), згідно Примітки 4 до ст. 185 КК України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великому розмірі, розпорядившись ними на власний розсуд.
14.01.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
14.01.2022 року старший слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_22 звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_23 клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави та покладання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення; здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу та підозрюваному ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою,строком до 11.02.2022 року,із визначенням застави в розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину, та доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме: підозрюваний може вжити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Та, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Захисник вказує, що підозра є не обґрунтованою, ризики у кримінальному провадженні слідчим та прокуроромне доведені, а також не враховано даних про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має місце мешкання та місце працевлаштування, а також те, що є раніше не судимим та до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Прокурор, будучи повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про відкладення розгляду справи клопотання не заявляв. За таких обставин, виконуючи вимоги ст.ст. 28, 405, 422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутністю прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали судового та кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимим.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення апеляційним судом встановлено таке.
У відповідності до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Таким чином, у відповідності до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.
Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколів додаткових допитів потерпілих, протоколів додаткових допитів свідків, численні Угоди про членство в кооперативах та довідки, за підписом ОСОБА_7 , що долучені до клопотання; вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину.
Дослідивши долучені до клопотання слідчого докази, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав передбачених ст.87 КПК для визнання цих доказів недопустимими, не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.
Долучені до клопотання слідчого докази, на які міститься посилання в оскарженій ухвалі слідчого судді, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний ОСОБА_7 можливо вчинив інкримінований йому злочин: заволодіння чужим майном зловживаючи довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
З огляду на викладене, на даній стадії досудового розслідування, апеляційний суд визнає непереконливими доводи захисника про необґрунтованість підозри.
Твердження захисника про те, що підозра ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині спростовуються наданим стороною захисту висновком за результатами опитування підозрюваного із використанням поліграфа, що на думку захисника, підтверджує відсутність умислу у ОСОБА_7 на скоєння злочину, його змови та мотивів допомагати представникам агентства «ЛЕНЕЛЬ» в їх діяльності, направленій на незаконне розпорядження, привласнення грошових коштів клієнтів, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки результати перевірки на поліграфі можуть мати лише орієнтовне значення в процесі доказування у кримінальному провадженні, висновки поліграфа можуть мати ознаки вірогідності, а інформація одержана в результаті тестування, може бути підставою для додаткової перевірки версій щодо вчинення злочину. Однак, отримані таким чином відомості не можуть бути прийняті як окремий доказ щодо встановлення фактичних обставин у справі, та мають бути перевірені з врахуванням сукупності з усіма доказами по справі.
Доводи захисника про те, що кримінальне провадження було розпочато на підставі заяви представника групи компаній «ПРОСТРАНСТВО» про шахрайські дії, про які повідомив керівництво саме ОСОБА_7 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді в оскарженій ухвалі щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу.
Посилання захисника про те, що згідно пред`явленої ОСОБА_7 підозри він лише підписував та затверджував печаткою документи, виконуючи свої службові обов`язки, як юрист компанії, колегія суддів визнає непереконливими, та такими, що мають бути перевірені в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження.
Апеляційний суд також визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на таке.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування ОСОБА_7 апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки ОСОБА_7 на даний час підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а санкція вказаної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.
Таким чином, обставини даного кримінального провадження, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.
При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.
Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_7 на потерпілих та свідків, оскільки покази потерпілих та свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Частиною 5 статті 182 КПК визначено межі розмірів застави в залежності від тяжкості вчинених злочинів, а також передбачено щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя правильно врахував обставини та тяжкість інкримінованого злочину, особу підозрюваного, та у відповідності до ст.182 КПК України вірно вирішив визначити підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого в особливо великих розмірах, а також особи підозрюваного, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника та підозрюваного на те, що ОСОБА_7 є раніше не судимим, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, має місце роботи, позитивно характеризується за місцем працевлаштування, однак вказані обставини не можливо визнати такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначеним розміром застави.
Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.
Колегія суддів також враховує той факт, що на час апеляційного перегляду оскарженої ухвали за підозрюваного ОСОБА_7 внесена застава та він звільнений з під варти. Вказаний факт свідчить про помірний розмір застави.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою із визначенням розміру застави.
За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про неспроможність доводів захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001445 від 02.11.2021 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4