Справа № 466/7759/21
У Х В А Л А

07 вересня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000228 від 22.01.2020,-

у с т а н о в и в:

25 cерпня 2021 року ОСОБА_3 звернулася в суд із скаргою на постанову дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000228 від 22.01.2020, у якій просить суд скасувати вищезазначену постанову, зобов`язати дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 провести повне, всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження №0000228 від 22.01.2020 за ч. 4 ст. 358 КК України та прийняти законне, вмотивоване рішення.

В обгрунтування скарги зіслалася на те, що 13.08.2021 дізнавачем СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 за результатами розслідування кримінального провадження №0000228 від 22.01.2020 за ч. 4 ст. 358 КК України винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні. Вважає, що дана постанова є незаконною, суперечить матеріалам справи, та не відповідає зібраним по справі доказам. Зазначає, що сім`я ОСОБА_5 , які є її сусідами, самочинно здійснили реконструкцію у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без дозвільних на це документів. В подальшому Інспекцією ДАБК у м. Львові щодо ОСОБА_6 винесено припис з вимогою негайно зупинити проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок незаконних дій ОСОБА_6 та членів його сім`ї ОСОБА_3 було заподіяно шкоду на суму 250000 гривень. За даним фактом розпочато досудове розслідування.

07.02.2020 ОСОБА_3 вручено пам`ятку про права та обов`язки та допитано її в якості потерпілої, яка повідомила, що ОСОБА_6 у 2017 році розпочав, та у 2019 завершив прибудову до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 та надбудову над гаражем, таким чином, що самовільно забудував частину двору, тобто прибудинкової території, яка належить для користування всім співвласникам будинку, в тому числі і їй, обмежив їй вхід до її квартири, обмежив вигляд з її вікон, чим спричинив їй шкоду на суму 250000 грн., а також надала ряд документів, що підтверджують дані факти. Зазначає, що в ході розслідування справи її представником неодноразово подавалися клопотання, які були органом досудового розслідування задоволені, чим реалізовувалося її права як потерпілої. Вважає вищезазначену постанову дізнавача передчасною, оскільки у даному кримінальному провадженні не здобуто достатніх доказів, які би не підтвердили факт заподіяння ОСОБА_3 будь-якої шкоди, дізнавачем не вжито всіх заходів щодо її встановлення, зокрема, додатково не допитано ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та членів його сім`ї, свідків, не витребувано дозвільних документів на добудову, на земельну ділянку, не проведено експертизу щодо відповідності самовільного будівництва нормам і стандартам, а також наявності збитків. Просить скаргу задовольнити, з підстав зазначених у ній.

Скаржник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, її представником через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, скаргу підтримали, просять її задовольнити.

В судове засідання, яке було призначено на 07 вересня 2021 року о 09:30 год., дізнавач СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про місце, час та дату судового засідання.

У відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами скарги, вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 5 ч.1 ст.303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 4) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що 13 серпня 2021р. дізнавачем СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000228 від 22.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

У вищевказаній постанові зазначено, що в ході досудового розслідування ОСОБА_3 не надала підтверджуючих документів спричинення їй будь-якої шкоди. Крім цього, дізнавачем не встановлено, що ОСОБА_3 спричинена будь-яка шкода у даному кримінальному провадженні, внаслідок чого і була винесена оскаржувана постанова.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілий від кримінального правопорушення, як і решта учасників кримінального провадження має право на те, щоб його законні інтереси були забезпечені.

Вважаю, що для визнання особи потерпілою достатньо мати докази, які свідчать про те, що діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого однією із статтей особливої частини Кримінального Кодексу, саме цим кримінальним правопорушенням заподіяно певну шкоду, вказану в законі, існує причинний зв`язок між даним кримінальним правопорушенням і моральною, фізичною або майновою шкодою, що настала.

Однак, незважаючи на вказані вимоги закону, дізнавачем СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 не представлено жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Таким чином, не надано належної оцінки обставинам справи, а тому суд вважає, що дізнавачем СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 не в повній мірі досліджено обставини, котрі б вказували на достатність підстав вважати, що ОСОБА_3 не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, у зв`язку з цим постанову від 13.08.2021 року про відмову у визнанні потерпілим не можна вважати законною та обґрунтованою.

Щодо іншої вимоги, а саме: зобов`язати дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 провести повне, всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження №0000228 від 22.01.2020 за ч. 4 ст. 358 КК України та прийняти законне, вмотивоване рішення, то у цій частині на думку суду слід відмовити, оскільки слідчий суддя не вправі у запропонований заявником спосіб, в межах своїх повноважень, розглядати зазначене вище зобов`язання, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження та збирання доказів.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга ОСОБА_3 , підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 303-307, 309, 310,395 КПК України,

постановив:

скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000228 від 22.01.2020 - задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою від 13 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0000228 від 22.01.2020 за ч. 4 ст. 358 КК України.

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає

Суддя ОСОБА_1