Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/164/22
У Х В А Л А

20 січня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000219 від 28.09.2021,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000219 від 28.09.2021 про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що вказане кримінальне провадження розслідується слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України за матеріалами ГУ(Д)ДЗНД СБ України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. 14-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. ст. 11, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також Стандарту медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 722 від 28.03.2020, розуміючи, що сертифікати про проходження вакцинації видаються ліцензованими установами (лабораторіями), які повинні мати ліцензію з медичної практики, результати яких фіксуються в документах за визначеною формою та з належними реквізитами, а саме у формі № 063/о, затвердженої наказом МОЗ України №1 від 10.01.2006, керуючись корисливими мотивами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на початку грудня 2021 року, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи мобільний додаток (месенджер) «WhatsApp» вступила у попередню змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, про виготовлення завідомо для неї підроблених сертифікатів про проходження вакцині коронавірусна хвороба 2019 (COVID-19), результати яких фіксуються в документах за визначеною формою та з належними реквізитами, котрі мала намір у подальшому збувати за грошову винагороду особам, підшуканим нею.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , на початку 06 грудня 2021 року, запропонувала ОСОБА_8 , за грошову винагороду в розмірі 6000 грн., шляхом переводу на банківську картку НОМЕР_2 , виготовити та надати «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику» в якому зазначалось, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був вакцинований або одержав засіб профілактики проти коронавірусна хвороба 2019 (COVID-19) та в подальшому того ж дня, отримавши від ОСОБА_8 кошти, надала данні останнього для використання при виготовленні підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №1» виконавчого органу Київської міської ради, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблений офіційний документ -«Міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику» в якому зазначалось, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був вакцинований або одержав засіб профілактики проти коронавірусна хвороба 2019 (COVID-19), а також посвідчила його відбитком штампу з використанням кліше штампу та підписом лікаря вказаного медичного закладу з персональними даними ОСОБА_8 .
Вищевказані дії надали можливість використання такого документу як офіційного, тобто такого, який має усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та який з урахуванням положень ч. 2 ст. 15 Договору між Україною та іншими странами про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, ратифікованого постановою Верховної Ради України № 3941-ХІІ від 04.02.1993, звільняє від обов`язку перебування на самоізоляції, передбаченого п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020.
Крім цього, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. 14-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. ст. 11, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також Стандарту медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 722 від 28.03.2020, розуміючи, що сертифікати про проходження вакцинації видаються ліцензованими установами (лабораторіями), які повинні мати ліцензію з медичної практики, результати яких фіксуються в документах за визначеною формою та з належними реквізитами, а саме у формі № 063/о, затвердженої наказом МОЗ України №1 від 10.01.2006, керуючись корисливими мотивами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на початку грудня 2021 року, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи мобільний додаток (месенджер) «WhatsApp» вступила у попередню змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, про виготовлення завідомо для неї підроблених сертифікатів про проходження вакцині коронавірусна хвороба 2019 (COVID-19), результати яких фіксуються в документах за визначеною формою та з належними реквізитами, котрі мала намір у подальшому збувати за грошову винагороду особам, підшуканим нею.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , на початку 06 грудня 2021 року, запропонувала ОСОБА_8 , за грошову винагороду в розмірі 6000 грн., шляхом переводу на банківську картку НОМЕР_2 , виготовити та надати «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику» в якому зазначалось, що жінка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була вакцинований або одержала засіб профілактики проти коронавірусна хвороба 2019 (COVID-19) та в подальшому того ж дня, отримавши від ОСОБА_8 кошти, надала данні останнього для використання при виготовленні підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №1» виконавчого органу Київської міської ради, , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблений офіційний документ -«Міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику» в якому зазначалось, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була вакцинована або одержав засіб профілактики проти коронавірусна хвороба 2019 (COVID-19), а також посвідчила його відбитком штампу з використанням кліше штампу та підписом лікаря вказаного медичного закладу з персональними даними ОСОБА_9 .
Вищевказані дії надали можливість використання такого документу як офіційного, тобто такого, який має усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та який з урахуванням положень ч. 2 ст. 15 Договору між Україною та іншими странами про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993, ратифікованого постановою Верховної Ради України № 3941-ХІІ від 04.02.1993, звільняє від обов`язку перебування на самоізоляції, передбаченого п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020.
06.01.2022 проведено обшук, за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено низку речей та документів, на частину яких автор клопотання просить накласти арешт, а саме: особисті медичні книжки серія НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; штамп КНП «КДЦ Шевченківського району» - «Медогляд пройшов»; штамп КНП «КДЦ Шевченківського району» - «відділення профмедоглядів»; штамп КНП «КДЦ Шевченківського району» - «відділення профмедоглядів»; печатка КНП «КДЦ Шевченківського району» - «Для довідок», штамп щодо проходження рентгендослідження, штамп квадратної форми; грошові кошти в національній та іноземній валюті, які визнані постановою слідчого речовими доказами.

Просить накласти арешт на вказані речі і документи з покликанням на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Представник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що обшук було проведено неуповноваженою особою, оскільки відсутня постанова про визначення групи слідчих, постанова про визнання вилучених речей і документів речовими доказами є немотивованою, зокрема, відсутнє посилання на те, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом. Стверджує, що вилучені грошові кошти в сумі 15 тис. 960 дол. США, та 100 Євро належать ОСОБА_10 , яка є матір`ю ОСОБА_7 та зберігала за місцем проживання останньої. Водночас, кошти в сумі 1 270 600 грн. належать ОСОБА_7 , частину з яких вона отримала внаслідок продажу належної їй квартири 19.07.2019 за 611 700 грн., а решта є її заощадженнями. Заперечень щодо арешту інших речей і документів не висловлено.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до такого.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 2 ст. 170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст.170 КПК).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно приписів ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею з`ясовано, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000219 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, за фактами підробки сертифікатів про проходження вакцинації від коронавірусної хвороби 2019 (COVID-19) та їх збуту за грошову винагороду.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05.01.2022 у вказаному кримінальному провадженні надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, зазначеній в ухвалі.

На підставі цієї ухвали 06.01.2022 слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого вилучено речі і документи, перелічені у відповідному протоколі, у тому числі ті, на які автор даного клопотання просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 06.01.2022 вилучені речі і документи визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні з тих мотивів, що грошові кошти були набуті кримінально протиправним шляхом, а особисті медичні книжки, печатки та штампи є предметами та знаряддями кримінального правопорушення, а тому відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК.

Оскільки в ухвалі слідчого судді, якою надавався дозвіл на проведення обшуку відшукуванні речі і документи індивідуалізовані не повною мірою, а тому відсутні підстави для висновку, що речі і документи, стосовно яких подано клопотання про їх арешт, входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а отже такі вважаються тимчасово вилученим майном відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК.

Перевіркою дотримання вимог ч. 5 ст. 171 КПК щодо строку звернення з клопотанням про арешт майна, вилученого на підставі ухвали слідчого суддя з`ясовано, що таке скеровано до суду поштою 08.01.2022, тобто своєчасно.

Розглянувши доводи клопотання щодо необхідності арешту особистих медичних книжок серія НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з ознаками підробки; штампу КНП «КДЦ Шевченківського району» - «Медогляд пройшов»; штампу КНП «КДЦ Шевченківського району» - «відділення профмедоглядів»; штампу КНП «КДЦ Шевченківського району» - «відділення профмедоглядів»; печатки КНП «КДЦ Шевченківського району» - «Для довідок», штампу щодо проходження рентгендослідження, штампу квадратної форми слідчий суддя вважає, що такі можуть бути визнані відповідно предметом та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, тобто використовуватись в доказуванні в якості речових доказів.

Поряд цим, слідчим суддею з`ясовано, що під час проведення обшуку ОСОБА_7 вилучено грошові кошти (купюри номіналом 200 грн кількістю 1000 штук), скріплені банківською стрічкою АТ «Універсал Банк».

Водночас, згідно дослідженої заяви на видачу готівки № 081540069 від 15.12.2021 АТ «Універсал Банк» з карткового рахунку НОМЕР_6 видано ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 200 тис. грн.

При цьому, матеріалами клопотання підтверджуються обставини перерахування ОСОБА_8 грошових коштів на рахунок НОМЕР_2 в якості винагороди за видачу неправдивих документів щодо вакцинації ОСОБА_9 .

За таких обставин, на даному етапі досудового розслідування наявні підстави вважати, що грошові кошти (купюри номіналом 200 грн кількістю 1000 штук), скріплені банківською стрічкою АТ «Універсал Банк» могли бути отриманні кримінально протиправним шляхом, а тому вони відповідають даній ознаці речового доказу, зазначеній в ст. 98 КПК.

Відтак, з метою запобігання спробам приховування або знищення вищезазначених речей і документів на них слід накласти арешт.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Стосовно арешту інших вилучених грошових коштів в іноземній та національній валюті слідчий суддя зазначає таке.
Під час розгляду клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_7 стверджували, що кошти в сумі 15 тис. 960 дол. США, та 100 Євро належать ОСОБА_10 , а інші вилучені кошти є власними коштами ОСОБА_7 , якою, зокрема, представлено договір купівлі продажу квартири за 611 700 грн., укладений нею 19.07.2019.

Слідчий суддя відзначає, що автором клопотання не наведено жодних обставин, які свідчать про набуття решти вилучених грошових коштів кримінально протиправним шляхом (чи іншим ознакам речового доказу), а обставини їх вилучення, зокрема, їх розмір не дають підстави вважати пояснення ОСОБА_10 та ОСОБА_7 неспроможними, а тому клопотанні в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000219 від 28.09.2021 задовольнити частково.

Накласти з метою збереження речових доказів арешт на майно із заборонною користування та розпорядження ним, яке вилучено під час обшуку 06.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на: особисті медичні книжки серія НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; штамп КНП «КДЦ Шевченківського району» - «Медогляд пройшов»; штамп КНП «КДЦ Шевченківського району» - «відділення профмедоглядів»; штамп КНП «КДЦ Шевченківського району» - «відділення профмедоглядів»; печатка КНП «КДЦ Шевченківського району» - «Для довідок», штамп щодо проходження рентгендослідження, штамп квадратної форми; грошові купюри номіналом 200 (двісті) грн кількістю 1000 (тисяча) штук.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1