Справа № 577/5603/21
Провадження № 1-кп/577/121/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження №0000654 від 14.09.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Конотопського р-ну, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13.09.2021 року близько 23:00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебували у веранді будинку належного останньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 за столом розпивали спиртні напої. У цей час потерпілий ОСОБА_6 пересів з лавки, яка знаходилась біля обвинуваченого, за спину останнього присівши на присядки і обпершись об стіну.

В процесі спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 з необережності, що виразилася в злочинній недбалості, не маючи прямого умислу направленого на заподіяння потерпілому ушкоджень та не передбачаючи можливості настання тяжкого тілесного ушкодження від свого суспільно небезпечного діяння, хоча повинен був і міг це передбачити, піднявшись із-за столу та не повертаючись відкинув металевий стілець на якому сидів назад за спину в бік стіни, де у цей час на підлозі перебував (сидів) ОСОБА_6 , внаслідок чого металевим стільцем спричинив останньому в лобній частині голови тілесні ушкодження. Після цього не повертаючись до потерпілого та не звернувши увагу на скоєне покинув будинок.

За висновком судово-медичної експертизи №383 від 03.11.2021 року у ОСОБА_6 під час лікування у відділенні мали місце: рана в області лобної ділянки зліва, синець в ділянці орбіти лівого ока. На стаціонарному лікуванні знаходився з діагнозом: ВЧМТ, вдавлений перелом лобної кістки, забій головного мозку, епідуральна гематома великих розмірів, субдуральна гематома, забійна рана волосистої частини голови. По ступеню тяжкості ВЧМТ, вдавлений перелом лобної кістки, забій головного мозку, епідуральна гематома великих розмірів, субдуральна гематома, забійна рана волосистої частини голови в комплексі по небезпечності для життя в момент заподіяння, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було здійснено прикладання однократної дії травмуючого предмета. Виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету у якого довжина перевищує над шириною та могли виникнути внаслідок дії металевим каркасом стільця. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положеннях (а.с.142-146).

З вказаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 14.09.2021 року бригадою швидкої медичної допомоги доставлений до КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова» та у тяжкому стані госпіталізований до реанімаційного відділення.

Отже, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження.

За положеннями ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив, що у вказані вище день, час та місці не передбачаючи, що за його спиною на підлозі сидить ОСОБА_6 , будучи ображеним на глузування ОСОБА_8 , викликані невдалим підкурюванням цигарки, піднявшись із-за столу, маючи намір покинути веранду і не побачивши сидячого у нього за спиною потерпілого ОСОБА_6 лівою рукою відкинув металевий стілець на якому сидів назад за спину, після чого вийшов з будинку. Про те, що стільцем випадково попав у голову потерпілого дізнався тільки наступного дня. Запевняє, що завдав тілесних ушкоджень не навмисно. У вчиненому кається і просить суворо не карати. Позовні вимоги щодо відшкодування за лікування потерпілого визнає повністю. Також не заперечує компенсувати потерпілому матеріальну шкоду визначену в позові, при цьому запевнив, що перед судовим засіданням пропонував та намагався ці гроші сплатити потерпілому добровільно, однак той категорично відмовився. Разом з тим, заявлену моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. вважає занадто завищеною, а тому в цій частині визнає лише 50 000 грн.

Окрім наведених показів вина ОСОБА_5 доводиться наступними доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що 13.09.2021 року приблизно о 23:00 год. спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебував у веранді будинку належного останньому. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 сиділи за столом, а він на лавці з боку обвинуваченого. Потім пересів за спину ОСОБА_5 притулився до стіни і сидів на присядках. Через деякий час запропонував обвинуваченому йти додому, але той не реагував. Тоді повторно висловив цю пропозицію, що викликало у ОСОБА_5 обурення, останній почав ображати його, а далі взяв стілець на якому сидів і повернувшись вдарив по голові від чого він втратив свідомість. Прийшов до тями тільки у лікарні, де проходив тривалий курс лікування під час якого витрачав кошти на придбання медичних препаратів. Внаслідок завданої шкоди здоров`ю йому була встановлена 3-тя група інвалідності. Додав, що до цього між ними неприязнених відносин не було. Щодо міри покарання, то покладається на розсуд суду. Позов про стягнення з підсудного матеріальних та моральних збитків підтримує і просить задовольнити. Обґрунтовуючи моральну шкоду послався на тривале лікування, яке продовжується і на даний час, фізичні страждання та наслідки у вигляді постійного головного болю, порушення сону, погіршення зору тощо. Тому вважає, що саме сума у 100 000 грн. буде належною компенсацією на відшкодування перенесених страждань. Підтвердив, що ОСОБА_5 дійсно намагався передати кошти на відшкодування завданих збитків, але він відмовився, оскільки цих коштів не вистачало для повного покриття заявлених у позові вимог.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що того вечора у веранді власного будинку спільно з ОСОБА_5 , сидячи за столом, розпивали спиртні напої та розмовляли. За спиною у підсудного на лавці сидів ОСОБА_6 , який пересів до стіни на присядки. Прикурюючи цигарку ОСОБА_5 припалив собі пальця, у зв`язку з чим він став глузувати над обвинуваченим. Тоді ОСОБА_5 лівою рукою взяв стілець і не повертаючись з силою відкинув назад за спину, після чого на його вимогу покинув веранду. Випровадивши підсудного і побачивши на голові ОСОБА_6 кров, допоміг обробити рану, дав рушник та поклав останнього на підлогу в кімнаті. Вранці звернув увагу, що потерпілий лежить без свідомості, а тому була викликана швидка допомога. Запевняє, що ніякої сварки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було, а відкидаючи стілець обвинувачений не бачив, що за спиною біля стіни сидить потерпілий.

У протоколі огляду місця події, яким є будинок АДРЕСА_2 , зафіксовані відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема розташування у веранді столу, лавки, стільців, відображене місце знаходження потерпілого під час отримання тілесних ушкоджень, вилучені зіскоби нашарування слідів крові зі стіни та бетонного покриття, рушник та наволочку з подушки, тампон зі змивом з підлоги, стілець, яким завдані тілесні ушкодження, мобільний телефон належний потерпілому (відеозапис даної слідчої дії оглянутий під час судового розгляду). Ці речі визнані речовими доказами та на них накладений арешт (а.с.57-66, 77-80).

Під час досудового слідства були відібрані біологічні зразки слини та крові у потерпілого ОСОБА_6 (а.с.103-105).

За висновками судово-імунологічних та судово-цитологічної експертиз на вилучених під час огляду місця події рушнику, зіскобі з бетонного покриття та речовини, на марлевому тампоні зі змивом з підлоги, наволочці, верхній поверхні сидіння стільця виявлено кров людини походження якої можливо від ОСОБА_6 (а.с.111-126, 127-131, 132-140).

З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення зі свідком ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю спеціаліста, були проведені слідчі експерименти під час яких вказані особи розповіли про обставини та відтворили дії за яких потерпілий отримав тілесні ушкодження (а.с. 70-75, 153-156, 157-161).

Згідно додаткових судово-медичних експертиз механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний ОСОБА_8 та ОСОБА_5 під час проведення слідчих експериментів може співпадати з тілесними ушкодженнями, які малися у ОСОБА_6 під час лікування у відділенні (а.с. 162-167, 168-173).

За висновком судово-психіатричної експертизи під час вчинення злочину та на даний час ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не страждав та не страждає, міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 108-110).

Аналіз наведених доказів надає підстави для беззаперечного висновку, що покази свідка ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 є достовірними тому як повністю співпадають в частині обставин та механізму спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, заподіяних підсудним саме з необережності, що виразилася в злочинній недбалості, оскільки винний не передбачав можливості настання такої шкоди для здоров`я потерпілого, хоча повинен був і міг це передбачити діючи з більшою обачністю відкидаючи металевий стілець.

З огляду на викладене твердження потерпілого про навмисне заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень є непереконливими, оскільки не підтверджені жодним доказом.

Суд наголошує, що деякі розбіжності у показах ОСОБА_8 та ОСОБА_5 наданих під час слідчих експериментів та у судовому засіданні щодо обставин, які відбувалися до вчинення злочину, на що звернув увагу представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 , не спростовують механізм спричинення тілесних ушкоджень та не впливають на кваліфікацію дій підсудного.

Положеннями ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

До пом`якшуючих - слід віднести щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, намагання добровільно відшкодувати завдані матеріальні збитки в розмірі 35000 грн. від отримання яких потерпілий відмовився, що підтверджено у судовому засіданні, наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивно характеризується за останнім місцем роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З урахуванням викладеного, тяжкості тілесних ушкоджень і непередбаченості наслідків для здоров`я потерпілого, висновку органу пробації за яким виправлення підсудного без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також думки потерпілого про визначення виду покарання на розсуд суду, слід дійти висновку про необхідність призначення найсуворішого покарання у вигляді позбавлення волі, проте із застосуванням ст.75 КК України, надавши шанс ОСОБА_5 на виправлення без ізоляції від суспільства.

Щодо позовів Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розміру 28641,60 грн., а також потерпілого ОСОБА_6 в частині компенсації понесених матеріальних збитків та втраченого заробітку загальною сумою 35742 грн., які визнані підсудним беззаперечно, то ці вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання відшкодування потерпілому моральної шкоди суд виходить із такого.

Слід визнати обґрунтованим і доведеним, що винними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що зазнав останній внаслідок отриманих тілесних ушкоджень з приводу чого перебував на лікуванні та потребує продовження лікувальних заходів про що відображено у представлених медичних документах. Проте, при вирішенні цього питання необхідно дотримуватися вимог ч.3 ст.23 ЦК України за якими розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи, що злочин вчинений з необережності суд погоджується з доводами обвинуваченого про надто завищений розмір заявлених вимог на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. і необхідності його зменшення до 50 000 грн.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: ст.ст. 128, 129, 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 за ст.128 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком один рік, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь:

- Фінансового управління Конотопської міської ради в Сумській області на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину 28641 грн. 60 коп., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі;

- потерпілого ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 35742 грн., а моральної 50000 грн., задовольнивши вимоги останнього частково.

Речові докази:

- речовину бурого кольору з бетонного покриття, рушник жовтого кольору з нашаруваннями речовини бурого кольору, зіскоб верхнього шару штукатурки з нашаруванням речовини бурого кольору, наволочку світло-зеленого кольору з малюнком у вигляді листа у верхній частині якої маються нашарування червоно-бурого кольору, нашарування речовини бурого кольору зі слідами замилювання, знищити;

- стілець виготовлений з металевого каркасу з дерев`яним сидінням та спинкою повернути ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон «Nomi», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , номер сім-карти №1 НОМЕР_3 , сім-карти №2 НОМЕР_4 , шорти синтетичні синього кольору, труси сірого кольору, футболку темного кольору з розрізом, що містять нашарування речовини бурого кольору, повернути ОСОБА_6 .

Скасувати раніше накладений арешт на вказані речові докази за ухвалами слідчого судді від 16.09.2021 року та 21.09.2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1