Справа № 161/4699/21
Провадження № 1-кп/161/650/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілих - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000057 від 24.02.2021, що надійшов з Луцької окружної прокуратури відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, одруженого, не судимого

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
23 лютого 2021 року близько 20 години 30 хвилин (точного часу в ході здійснення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, який переріс у штовханину, ОСОБА_5 схопив руками ОСОБА_7 за одяг внаслідок чого останній впав спиною на землю. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_5 , сівши зверху на потерпілого, наніс йому не менше чотирьох ударів в область обличчя кулаками обох рук.

Згідно висновку експерта № 115 від 24.02.2021 заподіяні ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців в ділянці обличчя, субкон`юнктивального крововиливу на лівому очному яблуку, внутрішніх шкірних крововиливів на тім`яній ділянці голови зліва, в ділянці шиї справа, внутрішньо-шкірних крововиливів з саднами в ділянці правого та лівого колінних суглобів, лівої гомілки, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 23 лютого 2021 року, близько 20 години 30 хвилин (точного часу в ході здійснення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс потерпілій один удар кулаком лівої руки в обличчя, а саме: у передвушну ділянку справа, внаслідок чого остання впала.

Згідно висновку експерта № 114 від 24.02.2021 заподіяні ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця на передвушній ділянці справа, садна в ділянці правої кисті та правого променево-зап`ястного суглобу, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується умисне нанесення потерпілим легких тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілим не визнав. Суду дав показання, що 23.02.2021 прийшовши з роботи, побачив свою заплакану дружину, яка повідомила йому про телефонну розмову із своєю сестрою ОСОБА_10 , яка жалілась, що син її ображає. Він вирішив поговорити із ОСОБА_7 , сів у машину із своєю родиною та поїхав до нього додому. По приїзді, він перетелефонував до останнього та попросив відчинити ворота. Зайшовши на територію будинковолодіння, ОСОБА_11 почав нецензурною лайкою виганяти його ОСОБА_5 із свого подвір`я та шарпати. Через деякий час ОСОБА_7 повалив його на землю, а він обвинувачений, опинився на ньому. Зазначив, що жодних тілесних ушкоджень, ні ОСОБА_7 , ні його дружині він не наносив, натомість сам отримав перелом руки від падіння. При цьому, ствердив що між ними із потерпілим відбулась шарпанина, однак звідки у нього взялись тілесні ушкодження він не знає.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілим підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового провадження доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повідомив суду, що в день події близько 20.30 після приходу з роботи, йому подзвонив обвинувачений та повідомив, що приїде до нього поговорити та попросив вийти до воріт. Зайшовши на територію його будинковолодіння, ОСОБА_5 почав нецензурно говорити до нього потерпілого, з приводу їх стосунків із матір`ю. Вподальшому, в ході словесного конфлікту, будучи в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений почав шарпати його та бити. Спочатку відштовхнув його дружину, яка впала на землю. Далі правою рукою наніс йому не менше чотирьох ударів в область обличчя. Син обвинуваченого повалив його на землю, сів на нього , а обвинувачений почав бити його в сторону обличчя. Йому вдалось вирватися, та вони із дружиною побігли в будинок , забігли і дім і чекали поліцію та швидку.

Потерпіла ОСОБА_8 повідомила суду, що в день події 20.30 до її чоловіка подзвонив ОСОБА_5 із невідомого номера та сказав, що приїде поговорити. Після приїзду ОСОБА_5 , вони відкрили ворота, зайшов ОСОБА_5 , який був у стані алкогольного сп`яніння та почав кричати, обзивати її чоловіка. Підійшовши до чоловіка , вона почала робити зауваження обвинуваченому з приводу його поведінки, і натомість отримала удар кулаком лівої руки в праву вушну ділянку. Від удару, вона впала на землю боком, а піднявшись побігла викликати поліцію . Після чого, на подвір`я прийшла дружина обвинуваченого та син, який допомагав обвинуваченому бити її чоловіка, поваливши його на землю, сівши на нього та наносячи удари по обличчю кулаками. В ході бійки ОСОБА_5 порвав її чоловіку ланцюжок і розірвав футболку. Після події , вона пройшла курс лікування та продовжує страждати безсонням. Крім того, вказала, що між обвинуваченим та її чоловіком тривалий час є неприязні відносини, а дзвінки обвинуваченого продовжуються і після події.

Свідок ОСОБА_12 син обвинуваченого повідомив суду, що в день події поїхав із своїм батьком поговорити із ОСОБА_7 , аби пояснити йому, що треба поважати свою матір, яку він ображає. По приїзді ОСОБА_5 пішов розмовляти із ОСОБА_7 на територію його будинковолодіння. Почувши крик з боку ОСОБА_7 , він із матір`ю, забігли на територію подвір`я на допомогу ОСОБА_5 та побачили , як ОСОБА_7 тримає батька за груди, вподальшому повалив його на землю і почав душити. Батько тримав потерпілого за праву руку,а він за ліву, щоб він його не бив. В ході шарпанини, батько відкинув потерпілого , щоб він не наносив удари. Ствердив, що обвинувачений ударів потерпілому не наносив. Ударів в сторону потерпілої ОСОБА_13 він також не бачив.

Свідок ОСОБА_14 дружина обвинуваченого, повідомила суду, що 23.02.2021 в ході телефонної розмови її сестра повідомила, що син їй погрожує, відтак вона попросила чоловіка поговорити із ним,і вони рушили до ОСОБА_7 . По приїзді, ОСОБА_5 передзвонив ОСОБА_7 та зайшов за ворота. Вона стояла біля машини за воротами, а почувши крики , вона із сином ОСОБА_5 зайшли в подвір`я та побачили, як ОСОБА_7 почав шарпати чоловіка за груди та кулаками в груди і випихати за ворота. Конфлікт між ними відбувався на подвір`ї, а вона спостерігала в щелину, як ОСОБА_7 лежить на її чоловікові , б`є по грудях і кричить . Ударів з боку ОСОБА_5 в сторону ОСОБА_7 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 , що є матір`ю потерпілого ОСОБА_7 повідомила суду, що протягом трьох років перебуває у конфліктних відносинах із своїм сином та невісткою, що проявляється у тому, що вони виганяють її з дому та чинять перешкоди у користуванні їх спільною власністю. Відтак, вона неодноразово жалілась своїй сестрі ОСОБА_14 на такі дії збоку сина та просила допомоги у тому , щоб вона з ним поговорила, зокрема і 22.02.2021. Наступного дня їй стало відомо про ситуацію, що склалась між потерпілими та обвинуваченим, який приїхав заступитись за неї.

Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що 23.02.2021 він із обвинуваченим прибув до потерпілих додому, аби поговорити із ОСОБА_7 сприводу його неправомірної поведінки відносно своєї матері . Приїхавши до їхнього будинку , обвинувачений зайшов у будинковолодіння потерпілого та між ним та потерпілим відбулась розмова, а він свідок знаходився за брамою. Вподальшому, почувши крики , він вбіг на подвір`я та побачив потерпілого із обвинуваченим на землі, а потерпілий тримав обвинуваченого за сорочку.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2021 із фототаблицею, за участю потерпілої ОСОБА_8 встановлено, що остання деталізувала власні покази та розповіла про обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 23.02.2021. Такі її показання повністю відповідають показанням, даним нею в ході судового розгляду.

Висновком судово-медичної експертизи №114 від 24.02.2021 яким встановлено, що у ОСОБА_8 було виявлено наступні тілесні ушкодження: синець на передвушній ділянці справа, садна в ділянці правої кисті та правого променево зап`ясного суглобу, синець із садном в ділянці правого колінного суглобу . Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, цілком можливо при обставинах та в час вказаний підекспертним та в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість виникнення виявленої у гр. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді синця з садном в ділянці правого колінного суглобу під час падіння з висоти власного росту з раніше наданим прискоренням.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2021 із фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що останній деталізував власні покази та розповів про обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 23.02.2021. Такі показання повністю відповідають показанням, даним ним у судовому засіданні.

Висновком судово-медичної експертизи №115 від 24.02.2021 яким встановлено, що у ОСОБА_7 було виявлено наступні тілесні ушкодження: множинні синці в ділянці обличчя, субкон`юнктивальний крововилив на лівому очному яблуку, внутрішньо шкірні крововиливи на тім`яній ділянці голови зліва, в ділянці шиї справа, внутрішньо шкірні крововиливи із саднами і ділянці правого та лівого колінних суглобів, лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, цілком можливо при обставинах та в час вказаний підекспертним та в постанові, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість виникнення виявленої у гр. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді внутрішньо шкірних крововиливів із саднами в ділянці обох нижніх кінцівок під час падіння з висоти власного росту з раніше наданим прискоренням.

Безпосередньо переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, наданим у встановленому законом порядку, представником потерпілих підтверджується, що 25.02.2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та його матір`ю мала місце розмова, під час якої остання повідомила, що ОСОБА_5 23.02.2021 прийшов його бити за її проханням.

З даного приводу, допитаний свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання, що 25.02.2021 він перебував на подвір`ї у матері потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_10 , в ході словесної перепалки із своїм сином ОСОБА_7 остання повідомила , що 23.02.2021 року вона направила до нього обвинуваченого ОСОБА_5 , щоб той його «набив».

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що він не заподіював жодних тілесних ушкоджень потерпілим, не заслуговують на увагу.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений прибув у будинковолодіння потерпілих, з метою з`ясування відносин із обвинуваченим , тобто діяти неправомірно почав саме обвинувачений ОСОБА_5 , а саме був тим, хто посягає, натомість нанесення ударів потерпілими в встановленому порядку не встановлено.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що потерпілий почав наносити йому удари першим, оскільки вони суперечать дослідженим доказам у справі, не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження та суд розцінює такі, як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне ним діяння.

Окрім того, суд не приймає показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про те, що обвинувачений не заподіював ударів потерпілим, оскільки вони суперечать вищевикладеним доказам у справі. Вказані свідки перебувають в родинних відносинах з обвинуваченим, та окрім того не були очевидцями початку конфлікту, що виник між обвинуваченим та потерпілими.
Досліджені в судовому засіданні докази суд, відповідно до ст.85,86 КПК України вважає належними, допустимими та, відповідно до ст.94 КПК України, достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи, що показання потерпілих, дані ними безпосередньо в судовому засіданні, є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема висновками експертів про отримані тілесні ушкодження, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановлені даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_5 у спричиненні потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, кваліфікуючи його дії за ч.1 ст. 125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66, 67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального проступку, визнаного судом доведеним не визнав, а тому і не розкаявся у вчиненому, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, та є умисним, однак він не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, враховуючи також і позицію потерпілих, які у призначені міри покарання поклались на розсуд суду, а також враховуючи поведінку потерпілих до початку даного конфлікту, тому суд призначає покарання в межах санкції ст.125 ч.1 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, подали до суду цивільний позов про відшкодування моральної шкоду, яку потерпіла ОСОБА_8 оцінює у 15 тис. грн., а потерпілий ОСОБА_7 у 30 тис. гривень.
При цьому, у черговому судовому засідання потерпілі просили залишити їх цивільні позови без розгляду, а також відмовились від стягнення процесуальних витрат на правову допомогу адвоката.
Згідно частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд приходить висновку, що залишення цивільного позову без розгляду відповідатиме у даному випадку положенням п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст.125 ч.1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишити без розгляду, відповідно до заявленого усного клопотання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1