Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/1446/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

та учасників кримінального провадження прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000098, №0000602 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.06.2008 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.121 ч.1, 263 ч.2, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 01.04.2009 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.186 ч.2, 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі ( звільнений умовно-достроково згідно постанови Богунського районного суду м.Житомира від 26.10.2011 року на 1 рік 8 місяців); 02.12.2013 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.190 ч.2, 71 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі; 24.06.2016 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.2, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч. 1, 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 20.01.2019 року близько 00 годин 45 хвилин перебуваючи на відкритій місцевості, розташованій неподалік житлового будинку №61 по вул.Черемушки в м.Коростень Житомисрької області, із застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, скоїв напад на ОСОБА_7 , під час якого наніс декілька розрядів електрошокером в ліву ділянку шиї потерпілого, від чого останній в шоковому стані впав на землю, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв тім`яної ділянки голови, після чого відкрито викрав мобільний телефон марки "Мейзу М3" ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 1500 гривень, в чохлі, чорного кольору вартістю 100 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", вартістю 50 гривень, сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл", вартістю 50 гривень, тряпчану барсетку, темно-зеленого кольору, вартістю 150 гривень, в якій знаходилась банківська картка "Аваль" та "Ощадбанк", на яких грошових коштів не було, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , грошовими коштами в сумі 300 гривень, ключами від квартири в кількості 1 штука та двома запальничками, заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2150 гривень.

10.05.2019 року близько 10 години ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кіоску №4-152, розташованого на території Споживчого товариства "Джерело Бест", по вул.Базарна Площа, 5 в м.Коростень, який орендує ОСОБА_8 для здійснення підприємницької діяльності, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 1800 гривень, а саме чоловічий піджак фірми " Maggiore", вартістю 1500 гривень без ПДВ та чоловічу сорочку фірми "Esprit", вартістю 300 гривень без ПДВ.

Діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ст.187 ч.1 КК України.

Діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до обвинувальних актів.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_5 показав, що ні дати, ні року коли мала місце подія , вже не пам`ятає. В той день він перебував у барі «Рюмочка», що розташований в районі «Черемушки». Поряд знаходились ігрові автомати. Коли він вийшов з приміщення бару, то помітив якусь потасовку біля ігрових автоматів. Одного з учасників впізнав, оскільки перебував з ним у місцях позбавлення волі. Ім`я та прізвище цієї особи на той момент він не знав, знав лише прізвисько « ОСОБА_9 ». В цій потасовці хтось загубив чоловічу сумку, яку він взяв та оглянув на вміст. В ній знаходився електрошокер, телефон та інші речі. Він зайшов до приміщення ігрових автоматів та повідомив адміністратору про те, що сумка у нього і він наступного дня її поверне власнику. Однак вже наступного дня до нього прийшли працівники поліції з обшуком.

Стосовно іншого епізоду повідомив, що разом зі знайомими ходив по ринку з метою придбання спортивного костюму. Купив такий костюм за 1100 чи 1200 гривень. Потім до них підійшов світло волосовий молодий чоловік, трохи вищий за нього зростом , який запропонував купити штани та піджак за 150 гривень. Він погодився і придбав вказані речі. Через деякий час до нього зателефонували хлопці, з якими він ходив по ринку, і повідомили про те, що поліція у них цікавилась за майно, яке він придбав. Тому він взяв придбані речі і особисто заніс у відділ поліції.

Вказав, що даними особами були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які на даний час померли.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що викладені в обвинувальному акті обставини вчинення відносно нього неправомірних дій відповідають дійсності. Претензій до обвинуваченого він не має, оскільки викрадене майно йому було повернуто. При призначенні покарання покладається на розсуд суду. Вказав, що в ході досудового розслідування з ним проводилось впізнання за фотознімками, в ході якого він впізнав на фото ОСОБА_5 , як особу, що вчинила відносно нього напад. Дана дія проводилась відразу після нападу, тому він пам`ятав особу нападника. Вказав, що його переслідували троє осіб, він втікав від них, оглядався, тому бачив їх, і зміг при проведенні зазначеної слідчої дії впізнати. На даний час в особі обвинуваченого не впевнений, оскільки минув тривалий час, бачить його дистанційно, однак зі складеним протокол впізнання повністю погоджується і викладені в ньому обставини підтримує.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що є ФОП та весною 2019 року здійснював торгівлю на Коростенському кооперативному ринку. На вітрині висіли піджаки, сорочки. В якійсь момент він відволікся до покупців, а потім виявив пропажу речей, а саме піджака та сорочки, які висіли на вішаку. Він відразу побіг до воріт ринку, однак нікого зі своїми речами не помітив. Тоді він пішов до приміщення адміністрації ринку, де було переглянуто відеозапис, з якого слідує, що йшло троє чоловіків, один з яких взяв його речі. Він пішов до слідчого і написав заяву про крадіжку. Також надав слідчому відео. Згодом слідчий повернув йому викрадені речі. Потім з ним проводилось впізнання за фотознімками, на одному з яких він побачив чоловіка, який був на відеозапису. Вказав, що претензій не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_12 показав, що у 2019 році знаходився на ринку разом зі своїм сином. Син розмовляв з покупцем, і в цей момент було виявлено відсутність піджака. Син пробіг до воріт, однак марно. Тоді було переглянуто відеозапис, з якого слідувало, що йшло троє чоловіків, один з яких блискавично взяв речі, тобто це відбулось протягом 20-30 секунд. Обличчя цього чоловіка на відео добре можна було розгледіти. Дане відео було передано слідчому, який переглянувши його відразу вказав їм дані особи, яка вчинила крадіжку.

Свідок ОСОБА_13 показала, що була понятою при впізнанні потерпілим особи. Було представлено 4 фотознімки, на одному з яких потерпілий чітко впізнав чоловіка.

Свідок ОСОБА_14 показала, що ні обвинуваченого, ні потерпілого у кримінальному провадженні не знає. Яка саме слідча дія проводилась за її участю не пам`ятає. Мова йшла про те, що чоловік чи щось взяв чи вкрав. Впізнання цього чоловіка проводилось по фотографіям.

Письмовими доказами, які були досліджені безпосередньо судом в судовому засіданні є: витяги з ЄРДР зі змісту яких слідує, що відомості про вчинення злочинів було внесено на підставі заяв ОСОБА_7 20.01.2019 року з правовою кваліфікацією дій за ст.187 ч.1 КК України та ОСОБА_8 11.05.2019 року з правовою кваліфікацією дій за ст.185 ч.2 КК України; рапорти уповноваженої особи Коростенського ВП, які зареєстровані 20.01.2019 року за №№760, 759, які містять інформацію про надходження повідомлень про надання медичної допомоги ОСОБА_7 та вчинення на останнього нападу з застосуванням насильства та відкритого викрадення майна; протоколи прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про вчинені кримінальні правопорушення від 20.01.2019 року та від 11.05.2019 року, відповідно зміст яких містить обставини про вчинені злочини, спосіб застосування насильства, вид та вартість викраденого майна; протоколи огляду від 20.01.2019 року та від 11.05.2019 року якими зафіксовано місце вчинення злочинів, з фототаблицею до них; довідка травмпункту №352 від 20.01.2019 року зміст якої містить інформацію про надання ОСОБА_7 медичної допомоги; протокол від 20.01.2019 року яким зафіксовано виявлення та вилучення в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 речей, предметів, документів, в тому числі електрошокера, мобільного телефону "Мейза", паспорту на ім`я ОСОБА_7 , банківських карток; заява ОСОБА_5 про видачу речей, а саме піджака та сорочки, що зафіксовано протоколом тимчасового вилучення від 16.05.2019 року; протоколи від 21.01.2019 року та від 17.05.2019 року огляду речей, предметів, документів, які були виявлені та вилучені і постанови від 21.01.2019 року та від 17.05.2019 року про визнання їх речовими доказами, з фототаблицями до них; протокол огляду електрошокера від 18.03.2019 року; довідки про вартість сім-карток, барсетки, мобільного телефону, чохла до мобільного телефону; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2019 року зміст якого містить інформацію про те, що ОСОБА_15 був впізнаний ОСОБА_7 , як особа, яка здійснила напад та заволоділа його майном,; протоколи про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.05.2019 року з яких слідує, що потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_12 впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка здійснила викрадення піджака та сорочки з металевого кіоска; протокол проведення 22.02.2019 року слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 в ході якого останній вказав на обставини вчинення відносно нього злочину, показав місце його вчинення, напрямок його руху та руху нападників.

Під час дослідження судом наведених доказів зауважень щодо їх допустимості та належності від сторін кримінального провадження не надійшло.

В судових дебатах захисник ОСОБА_6 заявив, що доказів причетності ОСОБА_15 до вчинення злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України не має. По перше, у обвинувальному акті зазначено, що подія мала місце неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , якого не має, а місце, де розташовувались ігрові автомати знаходиться по вулиці Мельника, 14-а, отже не встановлено місце вчинення злочину. ОСОБА_15 в приміщенні салону не перебував, за потерпілим бігли два чоловіки і в цей час він загубив барсетку, яку знайшов ОСОБА_15 і яка у помешканні останнього була виявлена під час обшуку працівниками поліції, незважаючи на те, що він мав намір її повернути власнику. Тілесних ушкоджень потерпілий не мав, експертиза виявлених електрошокерів не проводилась. Слідчий при виявленні самостійно визначив. що вони знаходяться у робочому стані. По речам експертиза також не проводилась, що є обов`язковим, чим порушено вимоги ст.242 КПК України. По епізоду крадіжки свідки зазначали, що впізнання проводилось у приміщенні КП "Яструб", а у протоколі зазначено, що у відділі поліції. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_12 ОСОБА_15 не впізнали. Крім того, їм спочатку було надано можливість переглянути відео, а потім проводилось впізнання по фотознімкам ОСОБА_15 , хоча на відео було троє осіб. Просив виправдати ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням.

З наведених захисниками доводів слід зазначити наступне.

З норм ст. 26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В рамках кримінального провадження правом витребувати від будь-якої особи необхідні речі, документи, відомості, тощо, наділений слідчий.

Це право передбачено ст. 40 КПК України.

Змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів, доведення перед судом переконливості й обґрунтованості власних тверджень і доводів щодо висунутого обвинувачення є однією із засад кримінального провадження згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України кримінальне провадження, що здійснюється на основі змагальності, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Суд не уповноважений перебирати на себе права та обов`язків сторін кримінального провадження.

Виходячи із законодавчих норм, обвинувачений та його захисник наділені можливістю активно реалізувати свої права.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

В окремих кримінальних провадженнях для встановлення розміру матеріальних збитків не потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання, а достатньо загальновідомих і загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування, про найменування викраденого товару та його вартості.

Довідку про вартість чоловічої сорочки та чоловічого піджаку на запит слідчого надав ОСОБА_8 , який є суб`єктом підприємницької діяльності. Якщо потерпілий на запит органу досудового розслідування надає документи, що містять відомості про запитувану інформацію, тому вважати, що такий документ отримано у не передбачений процесуальним законом спосіб та не відповідає вимогам статей 84, 85, 86 КПК України, підстави відсутні.

Також на запит слідчого надано довідки про вартість сім-картки, барсетки, чохла до мобільного телефону, мобільного телефону марки "Мейзу М-3", які містять достатню інформацію про суб`єкт, яким вони видані та надають можливість встановити роздрібну ціну викраденого майна без проведення відповідної експертизи.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду висловленою у справі №676/1504/18.

Виходячи із наведених законодавчих норм обвинувачений та його захисник наділені можливістю активно реалізувати свої права, в тому числі наполягати на проведенні експертизи і клопотати про забезпечення експертної установи відповідними матеріалами для проведення такої експертизи.

Стороною захисту дієвості зазначених гарантій у цьому кримінальному провадженні під сумнів не поставлено. Під час судового провадження сторона захисту не оспорювала вартість викраденого майна та не зазначала, що ця вартість не відповідає дійсності і не порушувала питання про необхідність призначення у зв`язку цим товарознавчої або іншого виду експертизи.

У справі №607/2166/19 Верховний суд зазначив, що імперативність п.6.ч.2 ст.242 КПК України щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків завданих кримінальним правопорушенням має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли розмір матеріальних збитків шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням можливо достовірно встановити без спеціальних знань .

З висновків зроблених Верховним судом у постанові від 1.04.2021 року по справі №676/1504/18 слідує, що необхідність проведення експертизи для встановлення вартості викраденого не є аксіомою, в окремих випадках достатньо і довідки про вартість майна.

Отже, заява захисника щодо не проведення товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні не може бути безумовною підставою для виправдання обвинуваченого. Крім того, дана обставина не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ст.185 ч.2 КК України.

Достатніх підстав для визнання недопустимим доказом протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не має, оскільки такі докази отримані в порядку, передбаченому законом.

Прикмети, за якими впізнавалась особа, зазначені у протоколі.

Частиною 7 ст. 228 КПК України передбачено, що фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Щодо місця проведення впізнання свідки зазначили, що за спливом часу впевнено ствердити де саме проводилось слідча дія не можуть, тому стверджувати, що впізнання проводилось в іншому місці, ніж зазначено у протоколі, не має.

Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» - розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу, поєднаному із застосуванням або погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я і не залежить від того, заволодів майном злочинець чи ні.

Стосовно доводів на невідповідність адреси місця, де стався розбійний напад, стороною захисту об`єктивних підтверджень не надано, отже перевірити дану обставину є неспроможним.

Вулиця Мельника, яку вказав захисник, та вулиця Черемушки, зазначена в обвинувальному акті, розташовані в одному мікрорайоні та перетинаються між собою, отже вказана обставина не є свідченням того, що місце вчинення злочину органом досудового розслідування не встановлено або встановлено невірно.

Одночасно враховується, що клопотання про недопустимість доказів, в тому числі протоколів впізнання за фотознімками, заявлено на стадії дебатів без попереднього заперечення допустимості поданих стороною обвинувачення доказів на стадії їх подання та дослідження, що позбавило іншу сторону можливості відстояти свою правову позицію, можливості спростувати заявлені доводи, використавши надані їм права на подання додаткових доказів, заявлення клопотань, суд вважає заявлене на стадії дебатів клопотання про визнання доказів недопустимими без його заявлення та відповідного обговорення сторонами на стадії процесу, яка наділяє іншу сторону можливістю не лише заявити про свою незгоду, а й мати реальну можливість довести свою позицію, подавши додаткові докази, заявивши відповідні клопотання, таким, що порушує принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості (ст.22 КПК України), тому доводи сторони захисту щодо недопустимості поданих суду доказів визнає непереконливими та визнає подані суду докази такими, що ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Отже, на спростування наданих стороною обвинувачення доказів, які узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності, сторона захисту доказів на підтвердження непричетності обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення злочинів, передбачених ст.187 ч.1, 185 ч.2 КК України не подала.

Ставити під сумнів показання потерпілого ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні, які логічні, послідовні і незмінні підстав не має. Даних про те, що потерпілий ОСОБА_7 оговорює обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З аналізу показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 слідує, що факт крадіжки майна було виявлено відразу. Не гаючи часу вони звернулись до адміністрації ринку, де переглядом відеозапису було встановлено, що крадіжку вчинив один із трьох чоловіків, які йшли територією ринку. Фотоілюстрація з відеозапису наявна в матеріалах кримінального провадження містить відображення трьох чоловіків, одним з яких є ОСОБА_5 , який згортає в руках речі.

Зазначене спростовує доводи ОСОБА_5 про те, що речі він придбав на ринку у незнайомого чоловіка, оскільки такі дії потребували відліку певного часу.

Отже, досліджені у судовому засіданні докази є допустимими, належними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності та у своїй сукупності, достатності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинів, передбачених ст. 187 ч.1, 185 ч.2 КК України.

Доводи обвинуваченого про непричетність до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7 та таємного викрадення майна ОСОБА_8 суд розцінює як обраний ОСОБА_5 спосіб захисту.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 працездатного віку, по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, не працює, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання , є рецидив кримінальних правопорушень.

Вчинені кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносґться до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.

Враховуючи наведене, а також думку потерпілих, предмети злочинного посягання, їх вартість, особу обвинуваченого, який розкаяння у вчиненому не проявив, раніше неодноразово судимий, що свідчить про стійкість протиправної поведінки, небажання виправитись, нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання відповідно до санкцій частин статтей, які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення у виді позбавлення волі, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні у виді домашнього арешту припинив свою дію 21.03.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч.1 КК України, ч.2 ст. 185 КК України, і призначити покарання за ст. 187 ч.1 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ст.185 ч.2 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі .

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_5 в порядку виконання вироку.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні у виді домашнього арешту припинив свою дію.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази : мобільний телефон « Мейзу М3 » ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , паспорт громадянина України та копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_7 , запальничку, які передано на зберігання ОСОБА_7 повернути останньому за належністю; електрошокер "928 TYPE 12000К VOLT" в чохлі чорного кольору, ліхтарик з функцією електрошокеру марки "Police 000 KV BL288", ліхтарик з функцією електрошокеру марки "Police 10000W BL-Т8626", шапку- балаклаву, що зберігаються в камері схову речових доказів Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області знищити; чоловічий піджак фірми "Maggiore", чоловічу сорочку фірми "Esprit", які передані на зберігання ОСОБА_8 повернути останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: