Справа №761/245/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1781/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

24 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Цією ж ухвалою обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.03.2022 року включно, із визначенням розміру застави у вигляді 10 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 24 810 гривень, та покладено у випадку внесення застави обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про обрання строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, враховуючи у сукупності дані, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про існування ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подавапеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 скасувати, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт із встановленням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що прокурором не було доведено ризики та необхідність обрання щодо ОСОБА_6 найбільш тяжкого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник вказує, що на даний час досудове розслідування завершене, обвинувальний акт скерований до суду, а отже ризики, які існували раніше, зокрема під час обрання запобіжного заходу, який діє на даний час, щодо ОСОБА_6 суттєво зменшились.

Апелянт зазначає, що за час тривалого перебування під вартою ОСОБА_6 не вчиняв жодних дій, які б могли свідчити про його намір ухилятись від органу досудового розслідування та/або суду, та під час розгляду клопотання ОСОБА_6 підтверджував, що не мав та не має наміру ухилятись від прокурора та суду. Крім того, ні ОСОБА_6 , ні його захисник жодним чином не перешкоджали кримінальному провадженню.

Також захисник вказує, що ризики, про які зазначав прокурор, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснювати тиск на потерпілу, свідків, а також, що може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також знищити речові докази, на даний час повністю відсутні.

Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, соціальні зв`язки, постійну роботу, а також на своєму утриманні має малолітнього сина, якого виховує сам.

Відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021 року, у зв`язку з відсутністю клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил передбачених главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке обрання можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання для обрання запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення, а саме те, що ОСОБА_6 раніше судимий, не одружений, офіційно не працює, розмір покарання, яке можливе у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинуваченийможе переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що не доведено ризиків того, що обвинуваченийОСОБА_6 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, є необґрунтованими з огляду на те, що суд врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також розмір покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, що у своїй сукупності свідчить про те, що ризики продовжують існувати, і не дає підстав вважати зменшення ризиків до тієї межі, яка б дозволила суду дійти висновку про можливість змінення існуючого запобіжного заходу, у тому числі і на домашній арешт.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ризики, про які зазначав прокурор, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснювати тиск на потерпілу, свідків, а також знищити речові докази, на даний час повністю відсутні, апеляційним судом не перевіряються, оскільки ухвалою суду першої інстанції вказаних ризиків не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід у виді домашнього арешту, як про це просить захисник, має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2022 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя