ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/3240/21

13 січня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта неповна середня, тимчасово непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
7 листопада 2021 року близько 12.00 год., ОСОБА_3 перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 щонайменше три удари правою рукою в ділянку обличчя, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців повік лівого ока з поверхневою раною верхньої повіки, синця лівої передвушної ділянки, крововиливу слизової нижньої губи з раною на його тлі, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся та запевнив суд, що він усвідомив свою провину.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень. Цивільний позов в кримінальному провадженні не подав, однак вважає, що останній повинен понести покарання за вчинене та відшкодувати заподіяну йому моральну шкоду .

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 07 листопада 2021 року спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України правильна .

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України - громадські роботи.

Цивільний позов в межах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого не пред`являвся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349,373-375 КПК України, ст.50, 65, 66-67, ч.2.ст.125 КК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1