Дата документу 03.11.2021
Справа № 334/5482/21
Провадження № 1-кп/334/776/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, який має на утримані двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 липня 2021 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився у приміщенні коридору будинку АДРЕСА_2 де помітив, що в замку дверей квартири АДРЕСА_3 , в якій проживала ОСОБА_4 , знаходиться ключ і в цей час у ОСОБА_5 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 , у вказаний час підійшов до дверей квартири АДРЕСА_4 та переконавши в тому, що його дії є таємними і за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ключа відчинив двері квартири і проник безпосередньо до приміщення квартири АДРЕСА_4 . Після цього викрутив болти кріплення до стіни телевізора «ERGO LE19CT5000AK», взяв вказаний телевізор та одразу покинув приміщення квартири, тим самим спричинивши потерпілій матеріальний збиток на суму 2337,98 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, пояснив, що він дійсно 10.07.2021 о 18-00 год. проник у приміщення квартири потерпілої і викрав телевізор, який потім здав уломбард. Щиро кається у скоєному, просить суворо не карати. Шкоду потерпілій відшкодував добровільно у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений повністю відшкодував їй спричинену шкоду, просить його суворо не катари та призначити мінімальне покарання, передбачене законом.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 і які іншими учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, а також суд роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочинуповністю доведена. Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло.
При призначенні покарання суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у наркологічному диспансері, психіатричному диспансері не перебуває, а також приймає до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, зокрема, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

З урахуванням особи винного суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.3 ст. 185 КК України. Разом з цим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки, що на думку суду буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його фактичного проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1