Справа № 132/2621/20
Ухвала
Іменем України

"13" грудня 2021 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесененому до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 06 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переорки Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, військовослужбовця, неодруженого, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
встановив:
До Калинівського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор, просив призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти призначення справи до розгляду.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Калинівському районному суду Вінницької області.
Отже, в суду наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
В ході розгляду кримінального провадження 27.09.2021 прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 було заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , яке мотивоване тим, що після направлення обвинувального акта до суду, обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання був відсутній, місце його перебування було невідоме, на неодноразові виклики до суду не з`являвся та на зв`язок не виходив, а тому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відсутність достатніх соціальних зв`язків, запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, зможе лише найсуворіший запобіжний захід.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 щодо клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, просила обрати менш суворий запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді домашнього арешту. Доводи обґрунтовувала тим, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у обсязі, який співвідноситься з запропонованим запобіжним заходом, а лише наведено перелік цих ризиків без підтвердження цього будь-якими доказами. Клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки в клопотанні анкетні відомості обвинуваченого зазначені як ОСОБА_8 , хоча фактично ним є ОСОБА_3 . Домашній арешт буде тим адекватним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і сприятиме запобіганню ризикам переховуватися від суду. Також просила врахувати, що ОСОБА_3 не мав наміру переховуватися від суду, відсутні докази того, що йому було відомо про виклики до суду, так як в обвинувальному акті адресою його проживання зазначена АДРЕСА_1 , хоча це фактично АДРЕСА_1 , а також й те, що на досудовому розслідуванні щодо її підзахисного не обирався будь-який запобіжний захід. Крім того, пропонуючи розмір застави у разі задоволення клопотання, прокурор визначив його у максимальному розмірі встановленому для злочинів цієї категорії.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свого захисника, заявив, що не мав наміру ухилятися від суду та просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації. Підтвердив, що йому було відомо про наявність кримінального провадження відносно нього, яке перебуває на розгляді у суді, а також те, що з 10 жовтня 2020 року він за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 був відсутній у зв`язку з переїздом до м. Вінниці, а згодом в м. Покровськ Донецької області, про що він не повідомив ні прокурора, ні суд, при цьому втратив мобільний телефон, в зв`язку з чим не повідомив про зміну місця свого проживання.
Нормами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено те, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
При вирішенні заявленого клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч. 1ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Крім того, при вирішенні клопотання прокурора, щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
Щодо обґрунтованості підозри. Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, це унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення.
Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України.
Щодо ризиків кримінального провадження. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином. Санкція інкримінованого обвинуваченому злочину, передбачає безальтернативне основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Обвинувачений є раніше не судимим, однак, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, відсутність міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання і ці обставини доведені прокурором в судовому засіданні.
Загальні процесуальні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені частиною 7 статті 42 КПК , й зокрема, це: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. При цьому зміна процесуального статусу з підозрюваного на обвинуваченого не знімає таких обов`язків.
Строк дії наведених загальних процесуальних обов`язків співпадає з періодом перебування особи у статусі підозрюваного, обвинуваченого та їх виконання не залежить від застосування до підозрюваного запобіжного заходу (крім обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК ).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 надійшов до суду 21.08.2020 і запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався. Ухвалою суду від 26.08.2020 у справі було призначено підготовче судове засідання. Проте, обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчі судові засідання, які були призначені на 21.09.2020 р., 07.10.2020 р., 22.10.2020, 20.11.2020 р., 01.12.2020, 10.12.2020, 05.01.2021 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, підтверджених поважних причин неявки до суду не повідомив. Ухвалою суду від 21.09.2020 було застосовано привід до обвинуваченого ОСОБА_3 , який не було виконано, за повідомленням командира взводу охорони та патрульно-постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 від 06.10.2020 про неможливість виконання приводу з підстав, що місце перебування останнього невідоме, за повідомленням рідної тітки ОСОБА_3 - ОСОБА_10 востаннє був за місцем проживання близько тижня тому назад, зібрав свої речі і переїхав у м. Вінниця за невідомою адресою.
У зв`язку з цим ухвалою суду від 05.01.2021 обвинуваченого було оголошено в розшук, а відповідно ухвали суду від 27.09.2021 надано дозвіл на його затримання і доставку до Калинівського районного суду Вінницької області, для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 було зупинено до розшуку обвинуваченого та поновлено 13.12.2021 в зв`язку з розшуком обвинуваченого та доставкою його до суду органами поліції.
Так згідно з протоколом затримання від 12.12.2021 о/у сектора РЗПО ВКП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 12.12.2021 о 10 год 50 хв ОСОБА_3 було затримано на підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 27.09.2021 в м. Покровськ Донецької області.
Таким чином ОСОБА_3 продемонстрував своє зневажливе ставлення до суду та учасників кримінального провадження внаслідок невиконання своїх процесуальних обов`язків, а його дії свідчать про ухилення від явки до суду.
Враховуючи особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, матеріальне становище, ту обставину, що обвинувачений оголошувався судом в розшук, суд доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 досить вірогідно з урахуванням наведеного може з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності переховуватись від суду, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується: враховуючи, що ОСОБА_3 довгий час не мав реального наміру повернутися до військової частини, та може продовжити ухилятися від військової служби.
Судом встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено існування ризику, передбаченого пунктом 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає підстави для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному ризику, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні.
Наведені захисником дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.
За змістом ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, суд бере до уваги обставини, встановлені ст. ст.177, 178 КПК України, вимоги ст.182КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у національній грошовій одиниці України, що становить 113500 гривень, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатнім для забезпечення достатньої та належної поведінки ОСОБА_3 та виконанню останнім покладених на нього обов`язків, при цьому, врахувавши наявність встановлених під час проведення судового провадження ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
Такий розмір застави, на думку суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права обвинуваченого, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_3 суд не вбачає.
З урахуванням вимог частини 3 та 5 ст. 115, ч.1 ст.197 КПК України суд вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, який слід обчислювати з моменту фактичного затримання 10 год 50 хв 12 грудня 2021 року, тобто до 09 лютого 2022 року включно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.115, 131,132,176-178,182-184,186,193-197,315,376,392,393,395КПК України, суд,
ухвалив:
Кримінальне провадження внесенене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 06 липня 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, призначити до судового розгляду на 24 грудня 2021 року на 11 годину 00 хвилин в приміщенні зали судового засідання Калинівського районного суду Вінницької області.
Кримінальне провадження розглянути у відкритому судовому засіданні суддею ОСОБА_1 одноособово
В судове засідання викликати всіх учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переорки Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, військовослужбовця, неодруженого, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 ( шістдесят) днів, строк якого рахувати з часу затримання з 10 год 50 хв 12 грудня 2021 року, до 09 лютого 2022 року включно.
Одночасно визначити ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України у розмірі 50 (п`ятдесят ) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: (UA0000401,банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований (с. Переорки, Вінницького району Вінницької області) , без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, служби;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- уникати спілкування із свідками у кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 09.02.2022 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятора ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№1)".
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 15 грудня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1