Провадження № 1-кп/344/1094/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 заволодів чужим майном, яке було йому ввірене.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 , в березні 2021 року відповідно до договору №32 прийнято на посаду продавця-консультанта в магазині «Fishki.ua», де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_5 , а згідно договору про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_4 , як працівник, що займає посаду продавця-консультанта взяв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених приватним підприємцем матеріальних цінностей.

17.05.2021 ОСОБА_4 перебуваючи на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , будучи матеріально відповідальною особою, якому ввірене майно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з наміром в подальшому обернути на свою користь, привласнив з вітрини магазину мобільний телефон «Iphone 12 Pro max», 128 GB, graphite, IMEI: НОМЕР_2 , який знаходився у його правомірному володінні та належить ФОП ОСОБА_5 , вартість якого становить 33709 грн.

Після привласнення мобільного телефона «Iphone 12 Pro max» ОСОБА_4 почав незаконно ним володіти та користуватись, а потім з метою поліпшення свого матеріального становища, реалізував вказаний мобільний телефон в магазині «ApplePlus», що знаходиться по вул.Лесі Українки, 7 у м. Івано-Франківську.

Отриманими за реалізацію привласненого мобільного телефону грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 33 709,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті привласнив в ФОП ОСОБА_5 мобільний телефон «Iphone 12 Pro max».

Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора та обвинуваченого ОСОБА_4 про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_4 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; раніше не судимий; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого потерпілому злочином збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу, думку представника потерпілого, який при визначенні покарання поклався на думку суду; думку обвинуваченого, який просив призначити йому покарання у виді мінімально можливого штрафу, дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, має міцні соціальні зв`язки, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку, що вказані обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити основне покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.191 КК України, а саме в розмірі - 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні, кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 КК України та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) гривень 00 копійок без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1