Справа № 713/2451/21
Провадження №1-кс/713/376/21
УХВАЛА
іменем України

04.11.2021 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_4 , з участю підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000468 від 03.11.2021 року, у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c.Михальча, Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого та жителя в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, вдівця, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернувся у суд з клопотанням, погодженим з прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В клопотанні посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 03.11.2021 року став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх, проти волі, честі та гідності особи, яке вчинив при наступних обставинах: 03.11.2021 року в ранковий час, точної годин досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні будинку що в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до малолітньої онучки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , про вік якої ОСОБА_5 було достеменно відомо, усвідомлюючи, що в силу її загального фізичного та психологічного розвитку вона не могла чинити опір та усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно неї дій, скориставшись відсутністю в будинку дорослих осіб, без добровільної згоди потерпілої, вчинив дії сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_7 , яка не досягла чотирнадцяти років, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, внаслідок чого порушив статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_7

03.11.2021 року відомості про дану подію внесені до ЄРДР за №0000468 із правовою кваліфікацією, передбаченою ст.152 ч.4 КК України. 03.11.2021 року о 15:40 годин ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано і на даний час утримується в ІТТ ГУНП в Чернівецькі області. 04.11.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України. Будучи допитаним в якості підозрюваного, ОСОБА_5 від дачі будь-яких показів на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами в своїй сукупності, саме протоколом огляду місця події, допитами свідків, допитом малолітньої потерпілої та іншими матеріалами кримінального правопорушення, копії яких додаються до клопотання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності 05.10.1983 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст.117 ч.3 КК України в редакції 1960 року (згвалтування, вчинене групою осіб, або згвалтування неповнолітньої) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, та будучи притягнутим Сторожинецьким районним судом Чернівецької області 29.05.1993 року за ст.206 ч.2 КК України в редакції 1960 року (злісне хуліганство, тобто ті ж дії, що відзначаються за своїм змістом винятковим цинізмом чи особливою зухвалістю, або зв`язані з опором представнику влади чи представнику громадськості, який виконує обов`язки по охороні громадського порядку, чи іншим громадянам, які присікають хуліганські дії, а так само вчинені особою, раніше судимою за хуліганство) до покарання у вигляді виправних робіт терміном на 2 роки, а тому на даній стадії досудового розслідування, з метою виконання вимог ст.2 КПК України, в органу досудового розслідування виникла необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених: п.1, ч.1 ст.177 КПК України - ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки покарання за вчинений злочин, передбачений у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років; п.3, ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на малолітню 9-річну потерпілу, яка проживає в будинку поряд з підозрюваним та більше часу проводить сама вдома, оскільки мама цілий тиждень перебуває на роботі в м.Чернівці та в силу свого малолітнього віку здатна до психологічного впливу на неї та впливати на свідків ОСОБА_8 , яка являється його дочкою, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які являються його односельцями; п.4, ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час досудове розслідування ще триває, не проведено всіх запланованих слідчих та процесуальних дій, зокрема і не проведені всі експертні дослідження; п.5, ч.1 ст.177 КПК України - ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вчинив злочин з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, керуючись сексуальними спонуканнями до малолітньої онучки, про вік якої йому було достеменно відомо, усвідомлюючи, що в силу її загального фізичного та психологічного розвитку вона не могла чинити опір та усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно неї дій, скориставшись відсутністю в будинку дорослих осіб та вчинив відносно неї дії сексуального характеру без її добровільної згоди, що свідчить про небезпечність такої особи для оточуючих під час перебування її на волі.

Обставинами на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність зазначених ризиків у клопотанні є і те, що кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрівається ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, неможливо, оскільки особа своєю поведінкою може перешкоджати повному, швидкому та неупередженому досудовому розслідуванню, а беручи до уваги характер вчиненого підозрюваним злочину, сам підозрюваний є суспільно небезпечною особою. Наведені підстави прямо вказують на наявність ризиків того, що обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

В судовому засіданні захисник щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Суд, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор та слідчий обґрунтовує свої доводи, дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України.

Відомості про подію 03.11.2021 року було внесено до ЄРДР за №0000468 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України.

03.11.2021 року о 15-40 год. в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.4 КК України та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені ОСОБА_5 , 04 листопада 2021 року о 15-05 год.

Копію клопотання з додатками підозрюваний ОСОБА_5 отримав 04.11.2021 року о 15-05 год.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно даних копії повідомлення про підозру та з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 КК України.

Також прокурором доведено обставини, передбачені п.2 ч.1 ст.194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу, зокрема, що ОСОБА_5 враховуючи тяжкість злочину, а також усвідомлюючи те, що санкція інкримінованого йому кримінального правопорушення передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, яка є його малолітньою онучкою та свідків, які є місцевими мешканцями та сусідами; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час досудове розслідування ще триває, не проведено всіх запланованих слідчих та процесуальних дій, не проведено експертні дослідження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вчинив злочин з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення своєї статевої пристрасті, до своєї малолітньої онучки, скориставшись відсутністю в будинку дорослих, проживає поруч з потерпілою.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а також вагомість наявних доказів про вчинене кримінальне правопорушення підозрюваним.

Прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пп.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 ; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин: домашній арешт - не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

В даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Вказані обставини у своїй сукупності виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинене із застосуванням насильства, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні визначати розмір застави не потрібно.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 196, 197, 395 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вижницького РВП Кіцманського ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (Шістдесят) днів.

Строк дії ухвали - до 02 січня 2022 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя Іван КИБИЧ