Справа № 455/1465/21
Провадження № 1-кс/455/306/2021
У Х В А Л А

23 вересня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, розлучений, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2021 року за №0000380,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000380, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2021 року.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000380 від 21 вересня 2021 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ,

17 вересня 2021 року у точно невстановленому слідством місці, будучи обізнаним про намір десятьох осіб громадян Афганістану: ОСОБА_7 (АЗІЗІ ЗІА ХОМАЙОУН), ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ що посвідчує особу паспорт серії НОМЕР_1 , (посвідка на постійне проживання серії № НОМЕР_2 ), ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , документ що посвідчує особу паспорт серії НОМЕР_3 (посвідка на постійне проживання серії № НОМЕР_4 ), ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , документ що посвідчує особу паспорт серії НОМЕР_5 (посвідка на постійне проживання серії № НОМЕР_6 ), ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , документ що посвідчує особу паспорт серії НОМЕР_7 , (посвідка на постійне проживання серії № НОМЕР_8 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , документ що посвідчує особу паспорт серії НОМЕР_9 , (посвідка на постійне проживання серії № НОМЕР_10 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_22 ( ОСОБА_23 ) ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_24 ( ОСОБА_25 ), ІНФОРМАЦІЯ_10 потрапити на територію Європейського Союзу, а саме до Республіки Польща та знаючи про відсутність у них законних підстав для перетину державного кордону України з Республікою Польщею, організував їх незаконне переправлення через державний кордон з України в Республіку Польща поза пунктами пропуску, шляхом надання порад та вказівок щодо подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 17.09.2021 року, приблизно о 20.00 год. привіз вищевказаних громадян Афганістану на автомобілі чорного кольору (невстановленої марки) у Самбірський район Львівської області неподалік с. Мігово Добромильської ТГ, де маючи умисел на незаконне переправлення десятьох вказаних громадян Афганістану через державний кордон України, здійснював їх безпосереднє переведення через державний кордон України, поза пунктами пропуску, в період з 17.09.2021 по 19.09.2021, шляхом надання порад та вказівок з метою подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України, де в подальшому о 12.40 год. 19.09.2021 їх було виявлено та затримано працівниками Прикордонної Варти Республіки Польща на відстані 4 км. від державного кордону, у лісовому масиві, поблизу с. Квашеніна Республіки Польща, на напрямку 443 прикордонного знаку.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

22.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Під час допиту в статусі підозрюваного ОСОБА_4 свою вину, в інкримінованому йому злочині не визнав.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитами свідків ОСОБА_7 ( ОСОБА_26 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_20 ( ОСОБА_21 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_22 ( ОСОБА_23 ) ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_24 ( ОСОБА_25 ), ІНФОРМАЦІЯ_10 , протоколами пред`явлення особи до впізнання проведеними з вищевказаними громадянами Афганістану.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 10.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, пенсіонер, розлучений, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 .

Кримінальне правопорушення, що інкримінується підозрюваному, відноситься до категорії тяжких, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватого ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі;

- відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього утриманців;

Під час досудового розслідування здобуто відомості про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема чинити тиск на свідків кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі за яке на даний час підозрюється, а тому вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт, не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, просить винести ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, розлученого, згідно ст.. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ., терміном на 60 (шістдесят) діб.

Правова кваліфікація ч.2 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, оскільки в нього на утриманні перебуває мати похилого віку, яку він мусить доглядати та забезпечувати ліками.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , проти клопотання заперечила, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, або інший на розсуд слідчого судді. Також, зазначила, що прокурором не доведено обгрунтованість ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також зауважила, що прокурором не доведено що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, додані до нього документи, якими слідчий слідчого відділення обгрунтовує доводи клопотання, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, просив його задовольнити, підозрюваного та захисника підозрюваного, які заперечували щодо задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно дост. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання та долучених до нього документів отримали 22.09.2021 року о 18 годині 20 хвилин.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У п. 32 рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року (заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86), п. 175 рішення «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» від 28 листопада 2017 року (заява № 72508/13) Європейський суд з прав людини вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

З огляду на зазначене необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000380, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2021 року.

22.09.2021 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями: витягу з ЄРДР від 21.09.2021 року, повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення від 20.09.2021 року, повідомленням про підозру від 22.09.2021 року, прококолом допиту підозрюваного від 22.09.2021 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 21.09.2021 року, протоколами допиту свідків від 21.09.2021 року.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова протии Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частини п`ятою статті 176 КПК України.

ОСОБА_4 не є особою, до якої може бути застосовано ч. 5 ст. 176 КПК України, так як кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється не зазначено в переліку статей, визначених у наведеній нормі.

Розмір санкцій, визначений у інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні не передбачають безальтернативного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи застави в силу положень ч.8 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання та належність йому квартири, у якій він проживає, твердження про наявність ряду захворювань та про необхідність догляду за престарілою матір`ю, наявність обґрунтованих та встановлених в судовому засіданні ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.
Більш м`якими запобіжними заходами у порівнянні із триманням під вартою є: домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання.
Виходячи із наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є особою, яка без застосування додаткових обмежувальних заходів у вигляді ізоляції від суспільства буде виконувати покладені судом на нього обов`язки, тому до нього не може бути застосовано такий запобіжний захід як особисте зобов`язання (ст. 179 КК України) чи застава. Відсутність поручителів унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки (ст. 180 КПК України).
З огляду на викладене, а також наведених вище характеристик кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявності встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, майнового стану підозрюваного ОСОБА_4 , наявність нерухомого майна, пояснень підозрюваного в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим ризикам.
Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України» (заява № 33579/04, рішення від 16.12.2010, п. 62), в якому зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що цілодобовий домашній арешт не створить перешкоди для доступу підозрюваного до необхідних медичних послуг у разі необхідності шляхом виклику карети швидкої допомоги, не порушить його право на охорону здоров`я та медичну допомогу, гарантовану Конституцією України.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, а також у разі закінчення строку досудового розслідування, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).
З огляду на ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури. Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірним особі підозрюваного, обставинам кримінального правопорушення.
Метою домашнього арешту має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом, в тому числі продовженого, а також у разі закінчення строку досудового розслідування, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим (ч. 6 ст. 181 КПК України).
На підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, оскільки до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням кола відповідних обов`язків та в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 193-194, 196 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 21 листопада 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та слідчого судді чи суду;

- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді чи суду місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 ;

-повідомляти слідчого,прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання через слідчого до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання органу поліції за місцем його реєстрації та проживання АДРЕСА_1 .

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 21.11.2021 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого (слідчих), який (які) здійснює (здійснюють) досудове розслідування та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює (здійснюють) процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу повідомити Львівську міську раду.

Ухвалу скерувати в Львівське районне управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 17 годині 30 хвилин 27.09.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1