Справа №585/826/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/800/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

06 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/826/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01.04.2021 про зарахування ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому ОСОБА_9 у задоволенні його клопотання про застосування до нього ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 і зарахування строку попереднього ув`язнення, оскільки ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2016 відповідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_9 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 24.12.2013 до 25.04.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а строк перебування в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» у період з 30.04.2014 до 07.11.2014 не є строком попереднього ув`язнення. Крім того, зазначає, що доводи ОСОБА_9 про неможливість конвоювання його до місця відбування покарання через проведення антитерористичної операції не можуть бути прийняті до уваги, оскільки це не спростовує факту набрання вироком законної сили, яким його визнано винним та призначено покарання у виді позбавлення волі.

В запереченнях захисник ЯКОВЕЦЬ просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, оскільки судом було встановлено, що засуджений продовжував утримуватися в умовах попереднього ув`язнення у Маріупольському СІЗО з 26.04.2014 до 07.11.2014 (дата складання довідки-витягу № 955/В для етапування за місцем відбування покарання), що підтверджується матеріалами особової справи і таке утримання в умовах СІЗО, хоча формально і не підпадає під визначення терміну «попереднє ув`язнення» згідно Закону, однак мало усі його об`єктивні ознаки.

В письмових поясненнях засуджений ОСОБА_12 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду без змін.

26.03.2021 до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування йому в строк відбування покарання часу попереднього ув`язнення з 24.12.2013 до 14.11.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), оскільки після набрання вироком законної сили 25.04.2014 він продовжував перебувати під вартою в умовах попереднього ув`язнення до 14.11.2014 прибуття до ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)».

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01.04.2021 клопотання засудженого задоволено частково і на підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.03.2014 строк попереднього ув`язнення з 26.04.2014 до 07.11.2014 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, ОСОБА_9 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.03.2014 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК, і йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК у виді 9 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі. Строк відбування покарання постановлено обраховувати з 24.12.2013. Вирок набрав законної сили 25.04.2014.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2016 засудженому ОСОБА_9 зараховано строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 24.12.2013 до дня набрання вироком законної сили 25.04.2014, з розрахунку, що відповідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

26.03.2021 засуджений самостійно звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області знову з клопотанням про застосування відносно нього ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) щодо перебування в СІЗО після набрання вироком законної сили з 26.04.2014 до 07.11.2014 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню і на підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) зарахував засудженому ОСОБА_9 у строк відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.03.2014 строк перебування останнього в СІЗО з 26.04.2014 до 07.11.2014 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, вказані вище висновки суду першої інстанції про необхідність зарахування засудженому у строк покарання час його знаходження в СІЗО в період з 26.04.2014 до 07.11.2014 включно, не ґрунтуються на законі та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, згідно ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, зокрема п. «ґ»: перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Період перебування засудженого ОСОБА_9 в слідчому ізоляторі м. Маріуполя після набрання вироком законної сили і до направлення в установу виконання покарання не охоплюється приписами ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ від 26.11.2015) та не включається у строк попереднього ув`язнення, яке відповідно ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» є запобіжним заходом, який в свою чергу у випадках, передбачених КПК застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, тому доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а судове рішення скасуванню з цих підстав.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 цього Кодексу неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягав застосуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), задовольнивши таким чином апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01.04.2021 відносно ОСОБА_13 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу.

Відмовити засудженому ОСОБА_7 в задоволенні його клопотання про застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4