В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6287/21
Провадження № 1-кп/210/730/21

"02" листопада 2021 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровскої області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 21.10.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий:
- 18.10.2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки;
- 19.04.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 04.12.2019 року Новобугським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.390, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнився 18.01.2021 року по відбуттю терміну покарання;
- 09.08.2021 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 3 роки,

прож. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, який не оспорюється учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , 20.10.2021 року приблизно о 16 години 00 хвилин, знаходився на зупинці громадського транспорту «Трампарк» в Металургійному районі м. Кривого Рогу, чекаючи громадський транспорт, щоб доїхати до району «Соцмісто». В цей час біля нього зупинився автомобіль Daewoo Lanos з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були раніше між собою та підтримували товариські стосунки, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 підвезти того до району «Соцмісто», на що останній погодився та сів на переднє праве сидіння поруч з водієм ОСОБА_4 .
Біля ручки перемикання передач ОСОБА_3 помітив паспорт громадянина України, який належить ОСОБА_4 , в цей час в ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , та обернення його на свою користь.
Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, у вищезазначеному місці та часі, таємно викрав паспорт громадянина України, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис №657, номер документа 005248852, орган, що видав 1231, дата видачі 24.09.2020 року, РНОКПП № НОМЕР_2 .
Після чого ОСОБА_3 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив всі дії для доведення правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував протиправний намір, спрямований на викрадення паспорту громадянина України ОСОБА_4 .

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 357 КК України за ознаками незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_5 посилалася на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за його відсутності, а тому прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та призначення покарання за ч. 3 ст. 357 у вигляді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до зазначеного покарання за даним вироком повністю приєднати за правилами ст.72 КК України, не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду від 09.08.2021 року, за яким призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 3 роки та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування 3 (три) роки 2 місяці позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_6 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання у вигляді у вигляді арешту строком 2 (два) місяці.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком повністю приєднати за правилами ст.72 КК України не відбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду від 09.08.2021 року у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та статочно призначити до відбування 3 (три ) роки 2 місяців позбавлення волі.

Взяти ОСОБА_3 під варту після набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах справи зберігати в матеріалах справи.
Речові докази паспорт громадянина України повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Матеріали кримінального провадження №0000387 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/6287/21, провадження
№1-кп/210/730/21.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1