Ухвала
Іменем України
13 жовтня 2021 року
м. Київ
Справа № 128/1569/16-к
Провадження № 51-4653 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 травня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 серпня 2021 року щодо осіб, стосовно яких кримінальне провадження закрито ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 травня 2021 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001451 щодо ОСОБА_5 закрито.
та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001451 щодо ОСОБА_6 закрито.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 серпня 2021 року ухвалу суду першої інстанції змінено. Доповнено резолютивну частину вказівкою про залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_4 .
В решті ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку суду першої інстанції,ОСОБА_5 та з ОСОБА_6 визнано винуватими у тому, що вони 28 вересня 2015 року приблизно о 22 год, разом з особами, матеріали відносно яких відділені в окреме провадження, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи з умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесли ногами та кулаками рук удари потерпілому ОСОБА_4 по різним частинам тіла.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1524/15 від 18 січня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Зокрема, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1524/15 від 18 січня 2016 року належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвали місцевого та апеляційного судів щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що передбачені у ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не закінчились, оскільки він неодноразово без поважних причин не з`являвся до суду. Крім того вважає, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наявні ознаки більш тяжкого кримінального правопорушення.
Вказує, що всупереч приписам ст. 419 КПК України вказані доводи не отримали належної оцінки суду апеляційної інстанції, який за результатами апеляційного розгляду необґрунтовано залишив ухвалу місцевого суду без зміни.
Перевіривши доводи касаційної скарги потерпілого та додані до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з наведених у скарзі мотивів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 щодо безпідставного, на його думку, застосування судом першої інстанцій положень ст. 49 КК України та звільнення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України та ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Зі змісту копій оскаржуваних судових рішень вбачається, що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України минуло більше 5 років. Обвинувачений не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
Водночас, ОСОБА_5 надав в свою чергу письмову заяву, в якій просив закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд першої інстанції, 18 травня 2021 року постановив ухвалу, якою звільнив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрив кримінальне провадження щодо них.
Обґрунтовуючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що з часу вчинення кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_6 та кримінального проступку інкримінованого ОСОБА_5 минули строки давності встановлені ст. 49 КК України, останні не заперечували проти закриття кримінального провадження з підстави звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому дійшов висновку про необхідність задоволення вказаних клопотань, закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Не погодившись з таким рішенням місцевого суду, потерпілий ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою до Вінницького апеляційного суду, який ухвалою від 02 серпня 2021 року вказане рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінив лише в частині вирішення питання щодо цивільного позову та в решті судове рішення залишив без зміни.
Переглядаючи ухвалу місцевого суду, апеляційний суд детально перевірив викладені в апеляційній скарзі потерпілого доводи стосовно необґрунтованого закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , через неодноразову неявку ОСОБА_5 у судове засідання та твердження потерпілого щодо неправильної, на його думку, кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України на більш тяжке кримінальне правопорушення, які є аналогічними, за своїм змістом, доводам касаційної скарги та обґрунтовано визнав їх безпідставними, із зазначенням відповідних мотивів прийнятого рішення.
Ухвала цього суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого необхідно відмовити.
Враховуючи наведене та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 травня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 02 серпня 2021 року щодо осіб, стосовно яких кримінальне провадження закрито ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3