Справа № 308/3007/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні оператора стільникового зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у кримінальному провадженні № 0000050, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 279 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання дізнавач вказала, що у ході досудового розслідування даного кримінального провадження виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу до роздруківок трафіків вхідних та вихідних з`єднань номера абонента мобільного терміналу ІМЕІ: НОМЕР_1 у період часу з 00:00 год. 10.02.2021 року по 23:59 год. 10.03.2021 року.

Дізнавач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, у якій просила клопотання задовольнити та розглянути без її участі.
Особа, у володінні якої знаходяться зазначені у клопотанні речі у судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини,
які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Як вбачається з клопотання дізнавача, остання просить надати тимчасовий доступ до роздруківок трафіків вхідних та вихідних з`єднань номера абонента мобільного терміналу ІМЕІ: НОМЕР_1 у період часу з 00:00 год. 10.02.2021 року по 23:59 год. 10.03.2021 року, зазначаючи, що даний ІМЕІ мобільного терміналу був отриманий в результаті аналізу інформації отриманої за місцем активації телефонів, які використовували під час підготовки та безпосереднього скоєння кримінального правопорушення, а також те, що що він знаходився в межах дії базових станцій та може належати особі, яка може володіти інформацією, яка матиме значення в процесі доказування та виступати у якості свідка, або очевидця, а також особі , яка вчинила дане кримінальне правопорушення.
Однак, на підтвердження перебування абонента мобільного терміналу з вищевказаним ІМЕІ в період вчинення злочину та в зоні дії базових станцій, дізнавачем не надано відповідної інформації щодо активації телефонів у місці вчинення злочину, за допомогою якої слідчий суддя міг би перевірити та пересвідчитися в тому, що зазначений абонент дійсно перебував в зоні дії базових станцій в районі місця вчинення злочину під час його вчинення.
Зокрема, процесуальним джерелом отримання зазначеної інформації, згідно з поданим клопотанням та його додатками, є рапорт оперативного працівника.
Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
При цьому, умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних. Відповідного висновку дійшла Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 607/14707/17.
Водночас, рапорт оперативного працівника не містить відомостей, про те, яким чином була отримана інформація (у належному процесуальному порядку) щодо причетності вказаного абонента до даного кримінального правопорушення, первинних джерел з яких оперативний працівник отримав такі фактичні дані.
За таких умов, надання тимчасового доступу до інформації, яка становить охоронювану законом таємницю суперечитиме загальним засадам кримінального провадження та може привести до порушення гарантованих Конституцією України прав та свобод непричетних до кримінального правопорушення осіб.
У зв`язку з вищенавденим , слідчий суддя вважає недоведеною можливість використання як доказів відомостей, що містяться речах і документах, до яких дізнавач просить надати тимчасовий доступ.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 159-160, 161, 162, 163, 542 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1