Справа № 288/1236/20
Провадження № 1-кп/288/30/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року смт. Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 09 липня 2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великі Коровинці, Чуднівського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, громадянин України, українець, раніше не судимий,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

09 липня 2020 року, близько 17 години 00 хвилин, у одній із кімнат будинку, що по АДРЕСА_3 , під час розпивання спиртних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вказаний час та місці ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв кухонного ножа, який лежав на столі, тримаючи його в руці та, перебуваючи поруч із ОСОБА_7 , клинком ножа наніс останній один удар в область черевної порожнини, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, що відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 121 КК України визнав повністю і дав показання які відповідають змісту обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_7 в судові засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі. Надала до суду клопотання в якому зазначила, що обвинувачений вибачився перед нею і вона прийняла його вибачення. До обвинуваченого ніяких претензій матеріального та морального характеру немає та не буде мати, так як матеріальні збитки їй відшкодовані частково, просила зарахувати часткове відшкодування обвинуваченим як пом`якшуючу обставину та врахувати молодий вік обвинуваченого та його поведінку після конфлікту і суворо не карати і не ізолювати від суспільства, а призначити менш сувору міру покарання, тобто з випробуванням.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість підтверджується слідуючими доказами:

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка показала, що в день коли відбувались вищевказані події, вона разом з дітьми та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 прийшли з річки до неї додому, у веранді вона почала готувати їжу, так як збиралася на роботу. В період нанесення тілесних ушкоджень вона знаходилась у сусідки. Як все відбувалося пояснити не може, бачила як ОСОБА_7 вийшла з будинку тримаючись за бік. Не бачила в цей день, чи вживав ОСОБА_5 та інші спиртні напої. В будинку спиртні напої не розпивали.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що він проживає по сусідству з ОСОБА_11 , не пам`ятає дату та час, але в день коли він колов дрова, до нього підійшла потерпіла тримаючись за бік, піднявши одяг побачив поріз, відразу викликав швидку допомогу. Чи був ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння зазначити не може, що було на столі у веранді не пам`ятає.

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

Рапортами старшого інспектора - чергового Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 09 липня 2020 року, згідно яких, 09 липня 2020 року о 18:18 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , під час сварки чоловік порізав ножем жінку, яка перебуває в свідомості та викликали швидку медичну допомогу. О 20:35 09 липня 2020 року надійшло повідомлення від чергової медсестри про те, що до приймального відділення Попільнянської ЦРЛ доставлено ОСОБА_7 з діагнозом проникаюче ножове поранення попередньої черевної стінки.

Протоколом огляду місця події від 09 липня 2020 року з фототаблицями до нього, згідно якого оглянуто домогосподарство за адресою: АДРЕСА_3 , а саме, вигляд подвір`я та будинку, кухонні ножі, які лежали на порозі будинку з правої сторони, загальний вигляд веранди будинку, вигляд підлоги веранди, диван, який розташований у веранді з правої сторони, крісла і речі на ньому, яке знаходилось з правої сторони від входу у веранду, вигляд підлоги коридору, розташування речей у коридорі будинку з лівої сторони від входу, вхід до кімнати № 1, вигляд обстановки і речей у кімнаті № 1 з лівої сторони, обстановку з правої сторони кімнати № 1, розташування меблів у кімнаті № 2 з лівої сторони, вигляд кімнати № 2 прямо з входу, вигляд обстановки у кімнаті № 2 з правої сторони від входу.

Постановою СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області від 09 липня 2020 року про визнання речовими доказами, згідно якої футболку світло салатового кольору із плямою бурого кольору та двома отворами у вигляді порізів, два ножі з металевою та дерев`яною рукоятками, джинсові шорти синього кольору, визнано речовими доказами та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області.
Довідкою від 09 липня 2020 року лікаря Попільнянської ЦРЛ про проведення ОСОБА_7 операції.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 липня 2020 року, згідно якого ОСОБА_5 фактично затримано 09 липня 2020 року о 20:20 годині.

Ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року, визнано законний проведений огляд місця події в період часу з 19:00 години по 20:30 годину 09 липня 2020 року, житлового будинку та домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 липня 2020 року з відеозаписом до нього, який оглянуто та досліджено в судовому засіданні, який проведено з участю ОСОБА_5 , підчас якого останній розповів та показав як він наніс ОСОБА_7 один удар в область черевної порожнини клинком ножа.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 17 липня 2020 року з відеозаписом до нього, який оглянуто та досліджено в судовому засіданні, який проведено з участю ОСОБА_7 , підчас якого остання розповіла та показала як ОСОБА_5 правою рукою наніс їй удар ножем в її ліву частину живота та груді.
Протоколом огляду предмету від 20 липня 2020 року, з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто кухонний ніж з металевою ручкою, який вилучено 09 липня 2020 року з будинку АДРЕСА_4 .

Протоколом огляду предмету від 20 липня 2020 року, з фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто кухонний ніж з дерев`яною ручкою, який вилучено 09 липня 2020 оку з будинку АДРЕСА_4 .

Висновком судово медичної експертизи № 133 від 04 серпня 2020 року, з якого вбачається, що згідно даних представлених на експертизу медичних документів у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото різаного поранення передньої черевної стінки, що утворилось від дії колюче ріжучого предмету, найбільш вірогідно клинка ножа, можливо в термін та за обставин, що вказані в описові частині постанови, відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя. Виявлене тілесне ушкодження не могло утворитись внаслідок падіння на тверді предмети.
Висновком судово медичної експертизи № 701 від 30 липня 2020 року, згідно якого на основі даних судово медичного дослідження зразка крові приходить до висновку: 4.1 Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.
Висновком судово медичної експертизи № 702 від 30 липня 2020 року, згідно якого на основі даних судово медичного дослідження зразка крові приходить до висновку: 4.1 Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.
Висновком судово медичної експертизи № 690 від 12 серпня 2020 року, згідно якого на основі даних судово медичного дослідження речових доказів: 6.1 Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. 6.2 Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. 6.3. У досліджуваних вирізках із джинсових шортів, об. № 1-4, знайдено кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. № 1-4 виявлені антигени А і Н. Походження даних антигенів в об. № 1-4 можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властиві антигени А і Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_7 та і ОСОБА_5 в разі, якщо у останнього були пошкодження, що супроводжувались зовнішньою кровотечою.
Висновком судово медичної експертизи № 691 від 12 серпня 2020 року, згідно якого на основі даних судово медичного дослідження речових доказів: 6.1 Кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.
6.2 У досліджуваних вирізках футболки, об. № 1-2, знайдено кров людини. В результаті серологічного дослідження в об. № 1-2 виявлені антигени А і Н. Походження даних антигенів в об. № 1-2 можливе за рахунок крові будь якої особи, організму якої властиві антигени А і Н. Такою особою може бути ОСОБА_7 ..
Висновком судово медичної експертизи № 212/ц від 14 серпня 2020 року, з якого вбачається, що згідно з «Висновком експерта» № 701 від 30.07.2020 року, проведеного в відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експерти: «Кров гр-ки ОСОБА_7 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічною системою АВО».2. Згідно з «Висновком експерта» № 702 від 30.07.2020 року, проведеного в відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експерти: «Кров гр-на ОСОБА_5 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічною системою АВО». 3. При судово-медичній експертизі ножа (об.І) виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена через деструктивні зміни в ядрах клітин. При серологічному дослідженні виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі, можна зробити висновок, що кров на ножі (об.1) могла утворитися за рахунок будь-якої особи, в крові якої міститься вищевказаний антиген, в тому числі як за рахунок потерпілої ОСОБА_7 , так і за рахунок підозрюваного ОСОБА_5 , якщо на момент скоєння злочину останнього були тілесні ушкодження, що супроводжувались зовнішньою кровотечею. 4. Залишок витяжки з частиною осаду зі слідами крові (об.1) на нитках стерильної марлі було залишено для можливого проведення ДНК-аналізу, упаковано, заклеєно, опечатано печаткою відділення судово-медичної цитології та передано слідчому. Також частину слідів крові на ножі (об. 1) було залишено для можливого проведення ДНК-аналізу.
За наслідками цього судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України з наданням останнім рівних прав на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених тим же Кодексом, безпосередньо дослідивши усі докази та інші матеріали, у порядку ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, й заслухавши доводи сторін з боку обвинувачення та захисту, тим самим провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, установив таке.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Сам судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту ( ч.1 ст.337 КПК України).
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами (ст. 26 КПК України).

З урахуванням того, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).
Відповідно до цього докази - це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані - це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (постанова ККС ВС від 28.03.2019 у справі № 154/3213/16).
Відповідно до статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами частини 1 статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України.
Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_5 в умисних діях, що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що вірно кваліфіковано за частиною 1 статті 121 КК України.
Згідно положень статті 3 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. У відповідності до положень статті 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та статті 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод, право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.
Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за частиною 1 статті 121 КК України, як умисні дії, що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, згідно статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше не судимий, за місцем тимчасового проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, приймаючи до уваги при цьому всі обставини справи , і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України.
В той же час, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, в контексті врахування правової природи та юридичних характеристик актів Конституційного Суду України, застосовуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при застосуванні відповідної норми права, яка стосується питання визначення виду та міри покарання, враховуючи обставини вчиненого обвинуваченого правопорушення, зокрема заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, з якою виник конфлікт, обставину, що обтяжує обвинуваченому покарання, а саме, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також з огляду на пом`якшуючі обставини, щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, думку потерпілої щодо покарання обвинуваченого, відсутність з її боку претензій до обвинуваченого, що в певній мірі знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, щиро розкаюється у вчиненому, що свідчить, що обвинувачений розуміє, що вчинив правопорушення та його негативні наслідки, приймаючи до уваги також, що покарання, як захід примусу має на меті не тільки кару а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а відтак, як притаманний правовій державі принцип є передусім виправним та превентивним засобом, суд призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є суспільно небезпечним, і його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Однак, враховуючи наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 максимальний термін іспитового строку три роки та на підставі ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного обвинуваченого такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року на: два кухонні ножі з металевою та дерев`яною рукоятками, футболку світло-салатового кольору із плямою бурого кольору та двома отворами у вигляді порізів, що належить ОСОБА_7 , джинсові шорти синього кольору, що належать ОСОБА_5

та які упаковано до паперових конвертів, згідно правил пакування речових доказів та вилучені до Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, що знаходиться за адресою: смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6, Житомирської області, підлягає скасуванню у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Речові докази вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Ураховуючи вимоги ст. 377 КПК України, до набуття вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати, оскільки ОСОБА_5 вирішено призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Керуючись ст. ст. 128, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України і призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 1 статті 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 - тримання під вартою скасувати, звільнити його негайно з під варти із зали суду.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 липня 2020 року на: два кухонні ножі з металевою та дерев`яною рукоятками, футболку світло-салатового кольору із плямою бурого кольору та двома отворами у вигляді порізів, що належить ОСОБА_7 , джинсові шорти синього кольору, що належать ОСОБА_5 та які упаковано до паперових конвертів, згідно правил пакування речових доказів та вилучені до Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, що знаходиться за адресою: смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6, Житомирської області - скасувати.
Речові докази: футболку світло-салатового кольору із плямою бурого кольору та двома отворами у вигляді порізів, два кухонні ножі з металевою та дерев`яною рукоятками та джинсові шорти синього кольору, які упаковано до паперового конверту згідно правил пакування речових доказів, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області - знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1