КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

19 січня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
та обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 26.01.2016 відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 209 КК України, повернуто прокурору відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України управління нагляду за органами безпеки, фіскальною прикордонною службами прокуратури Київської області, для продовження досудового розслідування.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт, який надійшов до суду, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки ні у викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, ні в формулюванні обвинувачення не конкретизовано місце та час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, спосіб, не зазначено точної суми, яку обвинувачений отримав внаслідок злочинної діяльності, а також не конкретизована сума, яку легалізував ОСОБА_10 , де відбувалась легалізація.

Крім того, зазначено, щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не враховано зміни в диспозицію ст. 212 КК України, внесені Законом України № 101-ІХ від 18.09.2019 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року скасувати, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000015 від 26.01.2016, за обвинуваченням ОСОБА_10 , повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України.

Зокрема, як зазначає апелянт, обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 повністю відповідає вимогам КПК України, оскільки, на виконання вимог ст. 291 КПК України, містить усі відомості визначені вказаною статтею, в тому числі передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, на порушення яких посилається суд першої інстанції, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, а саме викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та викладено формулювання обвинувачення дій ОСОБА_10 , які прокурор вважає встановленими.

Так, ОСОБА_10 обвинувачується за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, тобто у тому, що сприяв службовим особам ПрАТ «Миронівське хлібоприймальне підприємство», ТОВ «Білоцерківхлібопродукт», ТОВ «Борошномельна компанія «Теві», ПрАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів», упродовж 2014-2016 років, в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у особливо великих розмірах, на суму 6 107 908,44 грн., чим завдано також шкоду державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня) на загальну суму 1 069 282 грн.

Таким чином, прокурор вказує, що обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України відповідає вимогам Закону, у тому числі Закону України № 101-IX від 18.09.2019 року, який набрав чинності 25.09.2019.

Крім того, зазначає, що в обвинувальному акті, сформульовано обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, де зазначено час, спосіб та місце його вчинення, зокрема час надходження на рахунки товариств безготівкових коштів та їх подальше обготівкування, яке відбувалось в банківських установах АТ «Укрексімбанк» за адресою: м. Київ, вул. Воровського, буд. 11-6 та АТ «УкрСиббанк» за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вул. 50-річчя Перемоги, буд. 95.

На думку прокурора, визначені судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору не передбачені чинним КПК України, оскільки вимоги ст. 291 КПК України прокурором дотримані в повному обсязі.

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , який затверджував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000015 від 26.01.2016 за обвинуваченням ОСОБА_10 також подав апеляційну скаргу, в якій проситьухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року скасувати, а обвинувальний акт з додатками у зазначеному кримінальному провадженні повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор ОСОБА_6 посилається на ті самі обставини, що й прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , а також на те, що наведені в обвинувальному акті фактичні данні, в тому числі щодо встановленої суми ухилення від сплати податків у розмірі 6 107 908.44 грн., в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість спів ставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

При цьому, як зазначає апелянт, вдаючись до оцінки об`єктивної сторони складу злочину, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень на стадії підготовчого судового засідання, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

У письмових запереченнях на апеляційні скарги сторони обвинувачення захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні вказаних апеляційних скарг, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ві 11.11.2021 року у справі № 357/4745/20 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 209 КК України залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000015 від 26.01.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 209 КК України, який було направлено для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київською обласною прокуратурою,вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у цілому відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки поряд з іншими відомостями, наведеними у вказаній нормі, містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З огляду на це, суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 не відповідає вимогам КПК України, зокрема ст. 291, а відтак підстави для його поверненняпрокурору були відсутні.

Посилання в ухвалі суду на те, що у формулюванні обвинувачення, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, прокурор не конкретизував час, спосіб, місце вчинення зазначеного злочину, не зазначив точної суми, яку отримав обвинувачений внаслідок злочинної діяльності, а також не конкретизована сума, яку легалізував ОСОБА_10 і де саме відбулась легалізація, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для повернення цього обвинувального акта прокурору через його неконкретність, оскільки колегія суддів вважає їх надуманими та такими, що не відповідають дійсному змісту вказаного процесуального документу.
Більш того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, через вказані вище обставини обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 вже повертався прокурору для продовження досудового розслідування, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 01.07.2021 року відповідна ухвала суду першої інстанції була скасована як незаконна з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При цьому, перевіряючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, колегією суддів зазначила, що за своїм змістом та формою він не містить недоліків, які б унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого судового рішення за наслідками його розгляду.
Висновок суду першої інстанції щодо неправильного застосування прокурором закону України про кримінальну відповідальність, з урахуванням змін в диспозиції ст. 212 КК України, які були внесені Законом України № 101-ІХ від 18.09.2019 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» також був визнаний невмотивованим.
До того ж, правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого не є предметом перевірки під час підготовчого провадження, а тому вдаючись до оцінки застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції взагалі вийшов за межі своїх повноважень на цій стадії судового провадження.
Таким чином, повторно повертаючи прокурору обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні з тих самих підстав, суд першої інстанції не тільки не дотримався вимог передбачених ст. 314 КПК України, а й грубо порушив вимоги ч. 3 ст. 415 цього Кодексу, якими передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
До цього слід також додати і те, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування не ґрунтується на вимогах діючого КПК України, оскільки, відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу, звернення до суду з обвинувальним актом, є однією з форм закінчення досудового розслідування.
Повернення обвинувального акту прокурору, через його невідповідність вимогам КПК України, не є підставою для відновлення чи продовження досудового розслідування, а є лише підставою для складання нового обвинувального акта, з виправленням тих недоліків, які були зазначені в ухвалі суду про його повернення.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг прокурорів про те, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору, прийняте за результатами підготовчого судового засідання, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки при його постановленні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року про повернення прокурору Київської обласної прокуратури обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000015 від 26.01.2016 відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 209 КК України, для продовження досудового тапризначити, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 рокупро повернення прокурору Київської обласної прокуратури обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000015 від 26.01.2016 відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 209 КК України, для продовження досудового розслідування, скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 357/4745/20

Номер провадження : 11-кп/824/243/2022

Категорія: ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 209 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_11

Доповідач - суддя ОСОБА_1