Справа №991/8412/21
Провадження №11-сс/991/20/22
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2021 скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), повернуто скаржнику.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_6 . Вважає, що рішення слідчого судді є неправосудним, постановленим із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, таким, що суперечить ухвалам слідчих суддів щодо аналогічних правовідносин. При цьому стверджує про наявність таких обставин.

Слідчий суддя, порушуючи ст.ст.306, 307 КПК України, постановив без участі ОСОБА_6 ухвалу про відмову у розгляді справи по суті через не підсудність цієї скарги, не підслідність кримінальних проваджень НАБУ, перебрав на себе повноваження прокурора визначати майбутню компетенцію слідства виключно після внесення відомостей до ЄРДР будь-яким органом у порядку ч.2 ст.218 КПК України.

Заявою-повідомленням №910 ОСОБА_6 повідомив про службові злочини Генпрокурора ОСОБА_7 та групи осіб, перш за все прокурорів Офісу Генерального прокурора та м. Києва, які покривають від розслідування понад 1000 служб, злочини щодо вбивства його брата та про злочини за ст.383 КК України, вчинені самим ОСОБА_6 . Оскільки кримінальне провадження за заявою №910 не розпочато, а оскаржується бездіяльність силових структур, що стосується невиконання вимог ст.214, ч.2 ст.218 КПК України, то оскаржувати таку бездіяльність можна як до суду загальної юрисдикції, так і до Вищого антикорупційного суду. Доказом цього є ухвали слідчих суддів Вищого антикорупційного суду та судів загальної юрисдикції щодо аналогічних правовідносин, таких же кваліфікацій і суб`єктів злочинних дій.

Усі судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду перебувають під не виконаними ухвалами різних слідчих суддів на внесення відомостей до ЄРДР, але без початку розслідування структурами, яким належить здійснювати досудове розслідування за ст.ст.111, 109, 442 КК України.

Просить у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження такий поновити, як пропущений з поважної причини, офіційно вважати ОСОБА_6 людиною і громадянином, суб`єктом національного і міжнародного права, порушені права і свободи якого повинні захищатися нормами Конституції України (а не фізичною особою, права та інтереси якої не попадають під захист Конституції України), надати подання до Верховного Суду про визначення іншої структури замість колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, скасувати ухвалу слідчого судді від 15.12.2021, визнати протизаконною бездіяльність уповноважених осіб НАБУ у зв`язку з недотриманням ними вимог ст.214 КПК України, зобов`язати відповідального детектива НАБУ дотриматися вимог ст.214 КПК України і внести відомості заяви №910 про вчинення злочинів ОСОБА_8 , її виконавцями та посередниками, по кваліфікаціям: від ч.3 ст.382 КК України до ст.111 КК України, ч.3 ст.109 КК України, ст.442 КК України.
Представник НАБУ у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, про поважність причин свого неприбуття не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття представника НАБУ не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга розглядається без участі останнього.

ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, та надав пояснення, які аналогічні доводам апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.12.2021, яка постановлена без виклику ОСОБА_6 у судове засідання, останній отримав 20.12.2021. Апеляційна скарга на зазначену ухвалу подана 21.12.2021, тобто у межах строку, визначеного ст.395 КПК України.

Тому, враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 не підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відсутні правові підстави для розгляду вказаного клопотання.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

03.12.2021 ОСОБА_6 електронною поштою і письмово повідомив уповноважених осіб НАБУ заявою №910 про масові групові злочини прокурорів ГПУ під керуванням Генерального прокурора Ірини Венедиктової.

07.12.2021 листом НАБУ за вих. №11-225/37695 ОСОБА_6 повідомлено, що розгляд питань, порушених у його заяві, не належить до компетенції НАБУ.

13.12.2021 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій просив зобов`язати уповноважених детективів НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою №910 від 03.12.2021.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя, оцінивши зазначені вище обставини, прийшов до висновку, що скарга не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Висновок слідчого судді відповідає положенням закону та встановленим обставинам, а доводи апеляційної скарги цього висновку слідчого судді не спростовують.

У ч.1 ст.306 КПК України зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Положеннями ч.1 ст.33-1 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з приміткою до ст.45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

У ч.5 ст.216 КПК України визначено умови, за наявності хоча б однієї з яких Вищому антикорупційному суду підсудні вищевказані кримінальні правопорушення: 1) кримінальне правопорушення вчинено особою, зазначеною в п.1 ч.5 ст.216 КПК України; 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.

Із наведеного слідує, що, оскільки кримінальні правопорушення, передбаченні ч.3 ст.109, ст.111, ч.3 ст.382, ст.442 КК України, за якими ОСОБА_6 просить внести відомості до ЄРДР, не входять до переліку кримінальних правопорушень, які належать до підсудності Вищого антикорупційного суду, відсутні підстави для здійснення слідчим суддею Вищого антикорупційного суду судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб за його скаргою.

Згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність підстав для повернення скарги особі, яка її подала, відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що, оскільки кримінальне провадження за заявою №910 не розпочато, а тільки оскаржується бездіяльність силових структур, що стосується невиконання вимог ст.214, ч.2 ст.218 КПК України, а тому оскаржувати таку бездіяльність можна як до суду загальної юрисдикції, так і до Вищого антикорупційного суду, визнається колегією суддів безпідставним, так як приписи ст.33-1 КПК України категорично визначаються предметну підсудність кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду і не містять положень про альтернативну підсудність.

Оскільки положення ст.304 КПК України вимагають від слідчого судді до призначення скарги до розгляду вирішити питання, окрім іншого, чи скарга не підлягає розгляду в цьому суді, неспроможними є доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя, порушуючи ст.ст.306, 307 КПК України, постановив без участі ОСОБА_6 ухвалу про відмову у розгляді справи по суті та перебрав на себе повноваження прокурора визначати майбутню компетенцію слідства виключно після внесення відомостей до ЄРДР будь-яким органом у порядку ч.2 ст.218 КПК України. При цьому колегія суддів звертає увагу і на те, що положення ст.ст.306, 307 КПК України стосуються порядку розгляду слідчим суддею скарг по суті та як наслідок постановлення ним відповідного рішення. А тому, оскільки скарга повернута ОСОБА_6 згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України та її розгляд слідчим суддею по суті не відбувався, відсутні підстави вважати, що слідчим суддею порушено приписи ст.ст.306, 307 КПК України.

Вимога апеляційної скарги про звернення колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням до Верховного Суду про визначення іншої структури, а не колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, з посиланням на те, що усі судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду перебувають під не виконаними ухвалами різних слідчих суддів на внесення відомостей до ЄРДР, не ґрунтується на положеннях ст.34 КПК України, а тому визнається безпідставною.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
А тому, оскільки КПК України не передбачає повноважень суду та слідчого судді щодо судового контролю і перевірки, встановлення офіційного статусу людини і громадянина, суб`єкта національного і міжнародного права, також безпідставними є вимоги апеляційної скарги офіційно вважати ОСОБА_6 людиною і громадянином, суб`єктом національного і міжнародного права, порушені права і свободи якої повинні захищатися нормами Конституції України (а не фізичною особою, права та інтереси якої не попадають під захист Конституції України).

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, оскільки судами повинні враховуватись лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, висновки інших судів, у тому числі інших слідчих суддів, правового значення не мають. Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення слідчого судді є неправосудним, постановленим із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, таким, що суперечить ухвалам слідчих суддів щодо аналогічних правовідносин, є необґрунтованими.

Згідно із ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 грудня 2021 року без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4