печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
28.10.2021 прокурор відділу організації процесуального керівництва та підтримання обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття сторін, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0001779 від 19.08.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 209 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є повідомлення до Генеральної прокуратури України компетентних органів Французької Республіки за фактами кібератак упродовж листопада 2018 червня 2019 на понад 1200 об`єктів у різних країнах із використанням «програм-вимагачів»- «LOCKER GOGA».

Зокрема, французька компанія «ALTRAN» в ніч з 23.01.2019 на 24.01.2019 зазнала нападу (кібератаки) у вигляді шкідливого програмного засобу «LOCKER GOGA», тобто дані компанії у складі сотні серверів, робочої станції та поштовий шлюз було заблоковано та в неї вимагали сплатити викуп у вигляді біткойнів в обмін на відповідний шифрувальний ключ для отримання доступу до заблокованих даних. Загалом, компанія ALTRAN заплатила викуп у розмірі 410 біткойнів, щоб отримати дешифрувач та повернути дані компанії.

Крім того, 18.03.2019 приблизно о 23 год. 00 хв. норвежська компанія «HIDRO» зазнала атаки шкідливої програми вимагача «LOCKER GOGA», в результаті чого було зашифровано значну частину комп`ютерної системи компанії (центральні системи ведення виробництва, включно із системою замовлень і постачання товарів, а також допоміжні системи оплати працівникам не працювали), що негативно вплинуло на їх функціонування у кількох країна та завдано істотної шкоди у ряді напрямків у багатьох країнах і компанія була змушена перейти на ручне управління у значних підрозділах виробництва. Це спричинило матеріальний ущерб, що оцінюється приблизно у 650 мільйонів норвезьких крон.

На відміну від загальних атак-вимагачів, які шифрують велику кількість невстановлених персональних комп`ютерів та серверів, за допомогою методів соціальної інженерії, таких як електронна пошта, вказаний випадок це атака ART (Advanced Persistent Threat), яка націлена на комп`ютерну мережу конкретної жертви та заражає всю систему жертв за допомогою програми-вимагача, шантажує жертву в обмін на розшифровку.

На зараженому персональному комп`ютері, за допомогою віддаленого доступу, група осіб запустили шкідливе програмне забезпечення «LOCKER GOGA», яке проникло в заражену систему та надало можливим отримати інформацію щодо вразливостей заражених серверів для подальшого їх захоплення.

Після внутрішнього розвідки групою осіб вдалося перехопити сервер віддаленого керування робочим столом «AD», захопивши в порядку основні сервери в комп`ютерній мережі, такі як файловий сервер, сервер бази даних та сервер домашньої сторінки та отримати доступ до облікового запису адміністратора та паролю до сервера віддаленого керування.

Використовуючи сервер «AD», ці особи розповсюджували програму-вимагач на всі ПК та комп`ютерні мережі, підключені до сервера «AD» (Active Directory).

У вказаному кримінальному провадженні створені спільну міжнародну слідчу групу, зі складом компетентних органів Франції, Норвегії, Великобританії та України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні Печерським районним судом м. Києва продовжено до 19.02.2022.

Під час спільного розслідування, проведення процесуальних дій за відомостями отриманими в ході виконання доручення слідчого від Департаменту кіберполіції Національної поліції України та за повідомленнями компетентних органів Франції, Норвегії та інших країн установлено, що до вчинення кримінальних правопорушень серед інших причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 , який користується транспортними засобами, що зареєстровані на близьких осіб - батька ОСОБА_5 та дружину ОСОБА_6 , а саме автомобілем «MAZDA CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , автомобілем «FORD RANGER», д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 , автомобілем «LINCOLN NAVIGATOR», д.н.з. НОМЕР_6 , білого кольору, 2018 р.н., придбаних фактично за його кошти.

Так, автомобіль «MAZDA CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 придбаний ОСОБА_4 та зареєстрований 28.02.2020 за його дружиною ОСОБА_6 .

Встановлено, що ОСОБА_4 є власником аканту на біржі, отримує незаконні надходження у біткоїнах, обмінюючи їх на криптовалюту «Dash». За повідомленням правоохоронних органів Норвегії є модератором форуму в Даркнеті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у якому наявне листування з іншими учасниками, яке може стосуватись вчиненого злочину.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має відношення до вчинення фінансових операцій та інших угод з грошовими коштами та іншим майном, здобутих завідомо злочинним шляхом, а саме ОСОБА_4 , не маючи офіційних доходів, які співрозмірні з його видатками, купує у власність транспортні засоби, цінне нерухоме майно, земельні ділянки та інше, таким чином своїми діями, спрямовує на приховання чи маскування незаконного походження коштів або іншого майна, одержаних унаслідок вчинення предикатного діяння.

26.10.2021 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва проведено обшук автомобіля: «MAZDA CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , у ході якого виявлено та вилучено останній, що відповідно до положень ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном, оскільки ухвалою суду не надано прямо дозволу на його виявлення та вилучення.

Фактичні обставини кримінального провадження свідчать про те, що вилучене майно ОСОБА_4 придбав, в результаті вчинення кримінальних правопорушень, тобто воно набуте кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, міг використовувати його під час вчинення злочину та відповідно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, прокурор просить накласти арешт на вилучений транспортний засіб, з метою відшкодування завданої злочином шкоди, запобіганню пошкодженню, приховуванню, або перереєстрації та у разі рішення суду застосувати спеціальну конфіскацію, з метою збереження речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «MAZDA CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , що виявлений та вилучений при обшуку останнього, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з забороною користування та розпорядження ним.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1