Справа № 204/326/22
Провадження № 1-в/204/75/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2012 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 23 від 11 січня 2022 року, зазначено про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднання з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта з січня 2020 року покращився і залишається стабільним з листопада 2020 року та характеризується спокійною, упорядкованою поведінкою, відсутністю коливань афекту, агресивних та аутоагресивних тенденцій, галюцинаторних розладів. Маячні ідеї особливого значення, отруєння на адресу матері, буденних відносин, впливу та переслідування на адресу обох батьків дезактуалізовані, спрямовані в минуле. З вересня 2021 року сформоване формально вірне відношення до свого стану та скоєного, позитивні соціально-терапвтичні настанови на майбутнє. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів потребує застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Від особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він відмовився приймати участь у судовому засіданні, просив розглянути заяву без його участі.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення заяви.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного: з висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що з січня 2020 року маячні ідеї буденних відносин на адресу потерпілих, отруєння на адресу потерпілої матері почали втрачати актуальність. Почав висловлювати формальний жаль з приводу скоєного. Надалі, в психічному стані пацієнта, зберігалася позитивна динаміка: параноїдна симптоматика була неактуальна для нього та не зумовлювала поведінку пацієнта, не спостерігалось оманів сприйняття. Але пацієнт не мав усвідомлення хворобливості своїх переживань, настанов на відмову від вживання психоактивних речовин, не розумів необхідності подальшого спостереження лікарем-психіатром та прийому підтримуючого лікування. На перший план виступали прояви негативної симптоматики з емоційною сплощеністю, настороженістю, підозрілістю, вираженими формальними розладами мислення у вигляді зниження критичності, химерності, своєрідності суджень та сприйняття, різноплановості. Поведінка пацієнта була зовні упорядкованою, не спостерігалось коливань емоційного фону, не пожвавлювалась продуктивна симптоматика. Але, пацієнт вкрай неповно усвідомлював прояви своєї хвороби, вважав себе таким, що вилікувався, в зв`язку з чим необхідність прийому лікування не усвідомлював. Не мав настанов на відмову від вживання наркотичних речовин. Надалі, з вересня 2021 року, психічний стан пацієнта був без погіршення, психотична симптоматика не загострювалась. З вересня 2021 року сформувались настанови на необхідність відвідування лікаря-психіатра після виписки та прийом підтримуючого лікування. Формально погоджувався з наявністю у себе психічного захворювання. До його проявів відносив «голоси», поганий настрій, а також те, що у період скоєного «погано себе почував», був дратівливим, конфліктним, нестриманим, що було проявом загострення психічного захворювання. Визнавав необхідність постійного прийому медикаментів та спостереження у лікаря-психіатра протягом життя.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки у хворого достатньо тривалий час зберігається стабільний психічний стан і на теперішній час він не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2012 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і перевести його для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1