Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5784/21
У Х В А Л А
08.12.2021 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

У скарзі зазначає, що дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000256 від 15.09.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

18.10.2021 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000256 від 15.09.2021р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленою відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, грубо порушує права потерпілого, оскільки слідчим було не дотримано низку норм КПК України та не виконано необхідних слідчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження виявити як ті обставини, що викривають, так і ті. що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Як вбачається із оскаржуваної постанови, дізнавачем не наведено достатніх мотивів винесеного рішення про закриття кримінального провадження та його належного обґрунтування, виходячи з наступного.

25 жовтня 2020р. ОСОБА_5 на територію України через КПП «Лужанка» було завезено автомобіль марки Volkswagen модель Passat. VIN: НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_2

24 грудня 2020р ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_5 триває процес розлучення заволодів вищевказаним автомобілем, комплектом ключів від цього автомобіля свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, обов`язковою страховкою та документом для проходження технічного огляду.

На неодноразові звернення щодо повернення автомобіля ОСОБА_7 не реагував, достеменно знаючи про обов`язок ОСОБА_5 щодо вивезення за межі України вказаного автомобіля та неможливість ним використання вказаного автомобіля на територію України, в силу положень ст. 380 МК України.

28 січня 2021р. ОСОБА_8 звернулась до Виноградівського ВП НП України в Закарпатській області з заявою пре кримінальне правопорушення щодо незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом. У зв`язку з бездіяльністю працівників поліції та відсутністю повідомлення про результат розгляду її заяви 23.08 2021р. ОСОБА_5 повторне звернулась до Відділення №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ; повідомленням про вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

В порушення вимог ст. 214 КПК Україні відомості внесені не були, у зв`язку з чим було подано до Виноградівського районного суду Закарпатської області в порядку ст. 303 КПК України скаргу.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.09.2021р. по справі №299/4221/21 було задоволено скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та зобов`язано уповноважену особу/начальника/слідчого СВ Виноградівського відділення №1 Берегівського районного відділу поліції ГУ НГ1 в Закарпатській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 25 серпня 2021 р за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України

10 вересня 2021р. адвокатом було направлено копію ухвали до Виноградівського відділення №1 Берегівського районного відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області однак відомості були внесені тільки 15 вересня 2021р. за ст. 356 К України, тобто самоправство.

23 вересня 2021 р ОСОБА_5 було залучено потерпілою по вказаною кримінальному провадження.

В ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_5 і батька ОСОБА_7 ОСОБА_9 .

Цих дій було достатньо для прийняття постанови про закриття кримінального провадження, повідомленням про вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Жодних інших слідчих дій дізнавачем проведено не було.

Від ОСОБА_7 пояснення не були відібрані.

ОСОБА_9 не є власником даного автомобіля, на момент скоєння кримінального правопорушення був відсутній на території України.

Під час допиту ОСОБА_9 надав переклад свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу завірений Виноградівською універсальною товарною біржою. Достеменно знаючи що ОСОБА_7 разом з автомобілем заволодів і свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу дізнавач не дізналась звідки у ОСОБА_9 оригінал свідоцтва. Якщо подивитись на завірений переклад, наданий ОСОБА_9 то ми бачимо, що переклад був зроблений з фотографії свідоцтва, тобто у перекладача не було оригіналу документа, що є додатковою підставою для визнання вказаного доказу неналежним і не прийняття дізнавачем до уваги, не кажучи вже про якість перекладу.

Крім того, наданий переклад не є належним допустимим доказом, адже до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1 глави 8 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Надана копія свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ спростовує свідчення ОСОБА_9 , адже в цьому свідоцтві вказано, що власником автомобіля є Alexandr Batka, а ОСОБА_10 є «держателем». Згідно законодавства Словаччини власник автомобіля має право відчужувати автомобіль, а «держатель» - це особа яка має право керувати автомобілем, оплачувати штрафи, проходити технічний огляд, страхувати автомобіль але він не має права відчуджувати автомобіль, знімати його з обліку та здійснювати інші визначені законодавством.

В матеріалах справи відсутні будь які докази купівлі автомобіля ОСОБА_7 за 3000 доларів США вказаного автомобіля, про що було вказано ОСОБА_9 .

Згідно Ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особисті потреб.

Дізнавач. в постанові про закриття кримінального провадження багато зробила посилань на СК України та ЦК України, але повністю проігнорувала вимоги КПК України, МК України та законодавство Словаччини Не провела жодної слідчої дії з метою встановлення місця знаходження автомобіля.

Постанова про закриття кримінального провадження базується виключно свідченнях батька ОСОБА_7 та припущеннях.

Отже, матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 356 КК України.

Все це унеможливлює навіть з формальних позицій закриття провадження.

Разом з тим дізнавач не вжив всіх можливих заходів щодо встановлення дійсні обставин вчинення кримінального правопорушення та місцезнаходження автомобіля т мотивів ОСОБА_7 вчинення вказаного злочину

У оскаржуваній постанові відсутнє жодне обґрунтування винесення її, тільки вказані покази одного свідка.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінці слідчим, прокурором показань, речей і документів які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на викладене, а також наявності обставин, які викликають сумнів повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінальною провадження, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, висновки та процесуальні рішення слідчого не відповідають вимогами кримінального процесуального закону, зокрема ч. 2 ст. 9 КПК України щод: всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийняте рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Скаржник у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_7 перебувала у шлюбі. Вони разом виїзджали за кордон, проживали в м.Прага Чехія. Під час шлюбу вони з чоловіком ОСОБА_7 придбали в м.Ужгород автомобіль Фольксваген на іноземній реєстрації для власних потреб. Чоловік поїхав в Чехію, відшукав там власника і вписав себе в технічний паспорт.

Однак для виконання правил ввезення автомобілів на іноземній реєстрації вони були змушені кожні п`ять днів перетинати на автомобілі кордон. Це було незручно і тому вона як особа, яка має також громадянство Угорщини ввезла вказаний автомобіль на своє ім`я. У цьому разі автомобіль слід вивезти з України на протязі року.

Згодом відносини між ними погіршилися і вона вирішила припинити шлюбні відносини з ОСОБА_7 це дуже обурило чоловіка, тому він забрав вказаний автомобіль з документами і вивіз його у невідомому напрямку.

У зв`язку з тим, що вона не змогла вчасно, на протязі року вивезти автомобіль на неї накладено штраф у розмірі 170000 грн.

Вважає, що даний автомобіль у неї відібрано неправомірно, а відтак звернулася в поліцію.

Постанову про закриття вважає безпідставною.

Представник підтримала доводи потерпілої та зіславшись на доводи, викладені у скарзі, просила постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Прокурор щодо скарги заперечив. Зокрема зазначив, що така подана безпідставно. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є власником вказаного автомобіля, а відтак може розпоряджатися ним на власний розсуд. Томк дізнавачем вірно констатовано відсутність у діях ОСОБА_7 складу злочину за ст.. 356 КК України та правомірно закрито провадження.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши обґрунтованість скарги матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою від 07.09.2021 року скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ відділення №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області задоволено та зобов`язано уповноважену особу/начальника/слідчого СВ Виноградівського відділення №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 від 25.08.2021 року про вчинення кримінального правопорушення (а.с.8).

На виконання вказаної ухвали було внесено відомості в ЄРДР № 0000256 від 15.09.2021 року за ст. 356 КК України (а.с.1).

23.09.2021 року допитано як потерпілу ОСОБА_5 (а.с.24-27).

24.09.2021 року допитано свідка ОСОБА_9 (а.с.30-33).

18.10.2021 року кримінальне провадження № 0000256 від 15.09.2021 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України (а.с.37-40).

Даючи оцінку вказаним матеріалам з урахуванням доводів і заперечень сторін суд зазначає наступне.

В оскаржуваній постанові від 18.10.2021 р. конкретні підстави не наведені, перераховані доводи не узагальнені. Ймовірно дізнавач вважав, що спірний автомобіль належить до об`єкту права спільної сумісної власності. Однак з яких підстав дізнавач дійшов до висновку про відсутність в діях складу кримінального правопорушення і кого саме не вказано. В оскаржуваній постанові взагалі не розкрито склад злочину за ст.. 356 КК України та його складові (об`єкт, об`єктивна сторона). Не спростовано і доводів скаржника та не надано жодної оцінки таким.

З протоколу допиту вбачається, що скаржник ОСОБА_5 є також громадянином іншої держави і з її слів як громадянин іншої держави ввезла на територію України автомобіль Фольксваген Пасат Б5+, 2004 р. н.з. НОМЕР_3 . Цьому факту жодної оцінки не дано, так як і не дано тому, яке відношення ОСОБА_5 має до вказаного автомобіля.

В протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 24.09.2021 р. вказано, що він є батьком ОСОБА_7 , що є малоймовірним, оскільки ім`я свідка є відмінним від по - батькові ОСОБА_7 . Вказане залишилося поза увагою дізнавача.

Заслуговують на увагу і доводи скарги про те, що не допитавши безпосередньо ОСОБА_7 дізнавач закрив провадження, що однозначно свідчить про передчасність такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 171 КК України

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Досліджуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, приходжу до висновку, що при закритті кримінального провадження не були дотримані вимоги ст. 284 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що дізнавачем було здійснено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин справи.

Як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Згідно принципу публічності, закріпленого вст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому враховується, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак, враховуючи вищенаведене дізнавачем винесено постанову про закриття кримінального провадження передчасно та необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити.

Постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 18.10.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000256 від 15.09.2021 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000256 від 15.09.2021 року направити сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області для продовження розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1