Справа № 355/446/21
Номер провадження 1-кп/373/163/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року м. Переяслав
Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 кримінальному провадженні № 0001099 від 30.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в:
На розгляді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0001099 від 30.11.2020.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України,
Зокрема, ОСОБА_6 обвинувачується в участі в організованій ОСОБА_4 озброєній банді, безпосереднього здійснення розбійних нападів в складі організованої озброєної групи, зокрема в нападі 07.12.2020 близько 21 год. 35 хв. по АДРЕСА_1 , на ОСОБА_10 , якого сприйняли за ОСОБА_11 , з метою заволодіння майном останнього.
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення продовжують існувати. При цьому, з урахуванням викладених обставин, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на думку державного обвинувача, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Обґрунтованість підозри, на думку захисника не підтверджена. Обвинувальний акт містить ряд недоліків, в тому числі і щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 . Жоден із зазначених прокурором ризиків, на думку ОСОБА_9 не доведений. Щодо тиску на свідків чи потерпілих, то жодних заяв з приводу цього немає. ОСОБА_6 раніше не судимий, проживає із сестрою та матір`ю, характеризується позитивно. Адвокат звернула увагу суду га тривалість дії запобіжного заходу і зауважила, що цілодобовий домашній арешт, в даному випадку в повній мірі буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, а імовірність впливу на свідків та потерпілих в цьому провадженні з боку її підзахисного вважає надуманою, оскільки троє з потерпілих є працівниками поліції. Додала, що зазначена в клопотанні характеристика її клієнта, як такого, що веде антигромадський спосіб життя взагалі є безглуздою та недоречною.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника, просить обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід. Та до спливу строку дії запобіжного заходу, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Можливість застосування запобіжного заходу, в даному випадку визначена пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Щодо обґрунтованості підозри, суду надано обвинувальний акт в якому викладені обставини вчинення кримінального правопорушення, а поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Суд вважає наявним ризик переховування від суду, з огляду на тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, вже самі по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_6 до дій, щодо переховування від суду.
Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Москаленко проти України , Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Щодо ризику вказаного в п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, реальність даного ризику прокурором обгрунтована. До того ж ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілих, свідків в цьому кримінальному провадженні, був встановлений та обґрунтований в ході попередніх судових засідань цим складом суду та іншими судами.
Оскільки розгляд справи по суті лише розпочинається, свідки та потерпілі не були допитані судом, на думку суду, з урахуванням характеру дій в яких обвинувачується ОСОБА_6 , він може вдатись до дій спрямованих на вчинення тиску на свідків або потерпілих з метою зміни останніми своїх показань.
До того ж, висока імовірність існування ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як вчинення інших кримінальних правопорушень обгрунтована тим, що тиск на свідка чи потерпілого в кримінальному провадженні, як вже зазначалось судом при обранні запобіжного заходу, може утворювати самостійний склад кримінального правопорушення.
Отже, вищезазначене в сукупності дає підстави суду вважати клопотання прокурора обґрунтованим та на даній стадії судового розгляду застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи та має за мету досягнення дієвості провадження.
Підстав для заміни запобіжного заходу більш м`яким в даний час не встановлено, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам.
Суд, з урахуванням того, що особа обвинувачується у вчиненні кількох злочинів пов`язаних із застосуванням насильства, не визначає розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 05 грудня 2021 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_12 ідпис):
Згідно з оригіналом
Суддя