Провадження №: 1-кс/755/4945/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м.Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача Дніпровського УП ГУНП у місті Києві, яка полягає у нерозгляді клопотання, поданого в межах кримінального провадження № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

УСТАНОВИВ

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст. 220 КПК України, яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката від 26 жовтня 2021 року, поданого в межах кримінального провадження №0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

У судове засідання особа, яка звернулася зі скаргою, не прибула, надала заяву про розгляд скарги за її відстуності.

Представник Дніпровського УП ГУНП у місті Києві не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим враховуючи порядок розгляду даної категорії скарг, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст. 220 КПК України.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Як вбачається зі змісту постанови дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслдувань саме за заявою ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням протиправних дій відносно нього (ЄО№ 10329 від 18.02.2021).

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 17 вересня 2021 року вказана постанова дізнавача скасована.

25 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , за заявою якого внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернулась до уповноваженої особи Дніпровського УП ГУНП у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, із клопотанням про проведення слідчих дій.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Так, ч.ч. 1, 4 ст. 40-1 КПК України визначено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (дізнавач, прокурор) самостійно.

Під час підготовки до розгляду скарги та вирішення заявлених вимог, органом досудового розслідування не надано належних допустимих і достовірних доказів (постанови дізнавача /прокурора, листа) про вирішення особою, яка здійснює проведення досудового розслідування, заявленого заявником клопотання від 25.10.2021 року, в зв`язку з чим існують законні підстави зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання заявника від 25.10.2021 року у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 40-1, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого дізнавача Дніпровського УП ГУНП у місті Києві розглянути, у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , від 25 жовтня 2021 року про проведення слідчих дій, в межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000512, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про що повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7