Справа № 134/1682/21
УХВАЛА
Іменем України

06 жовтня 2021 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

28 вересня 2021 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання вказує, що відбув більше 3/4 строку призначеному йому покарання. За весь період відбування покарання постійно працював, має заохочення і грамоти, здобув професію оператор котельні, має одне порушення в 2014 році. Вину у скоєному визнає повністю та щиро розкаюється. На даний час працює в ТОВ «Вінницька птахофабрика», де характеризується позитивно. На роботі познайомився з дівчиною, з якою планує створити сім`ю. Враховуючи викладене, просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, оскільки те, що засуджений ОСОБА_4 на даний час працює, дотримується режиму відбування покарання не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Також просить суд врахувати, що він скоїв особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю. Окрім того, необхідну частину покарання для застосування ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 відбув 17.05.2020 року, відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, але настав у зв`язку із застосуванням до нього ч. 5 ст. 72 КК України, що в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник виправного центру при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 24 січня 2013 року за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12, ст. 187 ч. 4, ст. 70 ч. 1 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

Згідно ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 грудня 2011 року по 08 липня 2013 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2020 року засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання на більш м`яке - обмеження волі, а саме на 4 роки 1 місяць 16 днів.

Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання зараховано час слідування під вартою з 27 березня 2020 року по 13 вересня 2020 року включно, в кількості 5 місяців 16 днів, із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Початок строку: 24.01.2013 року, кінець строку: 17.11.2023 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06 грудня 2011 року.

З 15 грудня 2011 року по 10 серпня 2013 року перебував в СІЗО м. Черкаси, зарекомендував себе посередньо, заходи заохочень та стягнень не застосовувалися.

З 10 серпня 2013 року по 13 вересня 2020 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ «Сокирянська ВК (№ 67)», був працевлаштований згідно строкового-трудового договору № 28 від 20 червня 2017 оператором котельні, зарекомендував себе позитивно, допустив 1 порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та 3 рази був заохочений.

З 13 вересня 2020 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)». По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, був працевлаштований згідно цивільно-правового договору з 08 жовтня 2020 року по 19 листопада 2020 року в майстерні установи, а згодом, згідно строкового трудового договору № 16-21 від 01 січня 2021 року - різноробочим на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» м. Ладижин, поставленні завдання виконує.

Як вбачається з довідки про доходи, за період з 13 вересня 2020 року по 30 вересня 2021 року ОСОБА_4 було нараховано 58881,59 грн. заробітної плати.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, порушень режиму утримання не допускає, за сумлінну поведінку та ставлення до праці три рази заохочувався правами начальника установи. Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення. Підтримує належний санітарний стан житлового приміщення, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Вимог пожежної безпеки не порушує. Законні вимоги персоналу установи виконує. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої, соціально-правомірної поведінки. Участь в заходах виховного характеру приймає, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 17 травня 2020 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», протокол № 13 від 24 вересня 2020, засудженому ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, що не довела свого виправлення.

З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що до засудженого ОСОБА_4 було застосовано 6 заохочень у виді подяки та 1 стягнення у виді суворої догани, яке на даний час погашене.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знов вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

При цьому головною умовою застосування до засудженого положень ст. 81 КК України та звільнення його умовно-дострокового від відбування покарання є те, що він довів своє виправлення, про що може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Висновок про те, що засуджений довів своє виправлення, передбачає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Суд враховує, що право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання виникло у засудженого ОСОБА_4 в зв`язку із застосуванням до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України згідно ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2016 року (зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.12.2011 по 08.07.2013 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) та ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року (зараховано у строк відбування покарання час слідування під вартою з 27.03.2020 року по 13.09.2020 року включно, в кількості 5 місяців 16 днів, із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі).

В даному випадку строк, який фактично відбув засуджений ОСОБА_4 є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Наявність трьох заохочень за час відбування покарання у ДУ «Крижопільський ВП (№ 113)» з 13.09.2020 року, позитивна характеристика з місця роботи, бажання створити сім`ю самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання .
Дотримання режиму відбування покарання, ввічливі відносини з працівниками адміністрації установи виконання покарання, а також виконання їх законних вимог є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: