Справа № 466/375/22
У Х В А Л А

24 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
учасники справи
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному проваджен6і про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
в с т а н о в и в:
На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться вказане кримінальне провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів без визначенням застави.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.11.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Обвинувальний акт у кримінальному провадження надійшов до суду 19.01.2022р.
Строк тримання обвинуваченого під вартою завершується 26.01.2022 року.
До цього часу неможливо завершити розгляд даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Задовольняючи клопотання прокурора суд приймає до уваги те, що обставини, які були підставою для застосування обвинуваченому такого запобіжного заходу, на даний час не змінилися, ризики, визначені ст.177 КПК України, не зменшилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може впливати на потерпілу, знищити речові докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі.
З врахуванням принципу безпосередності дослідження доказів, суд вважає обґрунтованими твердження прокурора про наявність вищевказаних ризиків.
При вирішенні питання доцільності продовження обвинуваченому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
ОСОБА_4 обвинувачується в заподіянні умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Цей злочин є тяжким, за який законом про кримінальну відповідальність, у випадку доведення його винуватості, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин щодо своєї співмешканки. Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 протягом восьми років перебували у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_5 . Крім того, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.11.2021 р. було затверджено угоду між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 та визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні домашнього насильства, тобто злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Суд вважає, що, з врахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів, відомостей щодо особи обвинуваченого, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .
Продовжуючи строк тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що строк дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 30.11.2021 року про обрання запобіжного заходу завершується 26.01.2022р. Відтак, строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу слід рахувати з 27.01.2022р.
Керуючись ст.ст.176,177,178,183,314,315,376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави з 27 січня 2022 року по 27 березня 2022 року включно.
Строк дії ухвали суду 60 днів з 27 січня 2022 року по 27 березня 2022 року включно.
Вручити копію ухвали обвинуваченому, прокурору.
Скерувати копію ухвали у Львівську УВП № 19 Державної пенітенціарної служби України за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала суду може бути оскаржена у встановленому порядку шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченій з моменту вручення копії ухвали.
Повний текс ухвали складено 25.01.2022 року.

Суддя ОСОБА_6 -Шумська