УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження №0000673 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, Володимир-Волинського району, с. Льотниче, жителя АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, громадянина України, українця, раніше судимого, останній раз вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.12.2016 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч.1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідуванням встановлено, що 26 жовтня 2021 року, близько 2 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право громадян на недоторканість житла, маючи умисел на порушення конституційного права потерпілої ОСОБА_6 на недоторканість та непорушність її майна, а саме житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , розуміючи, що вказаний будинок зачинений для запобігання проникненню сторонніх осіб, розбив скло віконної шибки веранди вказаного будинку, після чого просунув руку та відкрив защібку вхідних дверей, після чого, діючи умисно, протиправно, не маючи на це жодних законних підстав, всупереч волі законного власника, незаконно проник у вказаний будинок, який належить ОСОБА_6 , чим порушив гарантоване кожній особі право на недоторканість житла особи, передбачене статтею 30 Конституції України.

Крім цього, 26 жовтня 2021 року, в період з 2 по 5 годину, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку АДРЕСА_2 , керуючись низькими спонуканнями задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, застосовував фізичне насильство щодо ОСОБА_6 , а саме повалив на ліжко та утримуючи в лежачому положенні вчинив активні дії сексуального характеру відносно останньої. Так, використовуючи свою перевагу в силі по відношенню до вказаної особи та застосовуючи фізичний та психологічний вплив, не реагуючи її неодноразові прохання та вмовляння припинити зазначені протиправні дії, подолавши її опір, здійснив вагінальне, анальне та оральне проникнення в тіло потерпілої ОСОБА_6 з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), внаслідок чого принизив її гідність та спричинив фізичний біль й моральні страждання.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_6 відмовилась від обвинувачення щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152, ч.1 ст. 162 КК України та просить провадження закрити. Пояснила, що відмова від обвинувачення є добровільна.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які не заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, проаналізувавши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що провадження підлягає закриттю з таких підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України, може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого і відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

З обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України та згідно з ст. 477 КПК України відносяться до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Оскільки потерпіла добровільно відмовилась від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, дане кримінальне правопорушення не пов`язане з домашнім насильством, томусуд приходить до висновку про наявність у даному випадку правових підстав для закриття провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. 477 КПК України, суд,

постановив:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Арешт майна, котрий накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.10.2021 скасувати.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскарженна до Волинського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий:/підпис/ ОСОБА_1