Справа № 144/949/21
Провадження № 1-кп/144/69/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2021 року смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 03.04.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Приморськ Запорізької області, з професійно - технічною освітою, працюючого за контрактом техніком - наладчиком ТОВ "Газойлтехнопайп", неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України -
В С Т А Н О В И В :

03.04.2021 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував за приміщенням ресторану «Христина», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Під час суперечки зі своїм односельчанином ОСОБА_5 , яка виникла з приводу сварки із його тещею ОСОБА_6 , ОСОБА_4 умисно штовхнув ОСОБА_5 двома руками в груди, від чого останній, не втримавшись на ногах, впав обличчям та тулубом на бетонні блоки та цеглу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9-го ребра ліворуч без зміщення, які згідно висновку судово-медичного експерта № 31 від 07.05.2021 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася багаточисельними переломами кісток лицевого черепа, а саме: багатоуламкового перелому надперенісся зі зміщенням відламків, багатоуламкового перелому носової кістки із вираженим зміщенням відламків, багатоуламкового перелому комірок решітчастого лабіринту, перелому передньої стінки правої гайморової пазухи, які у відповідності до висновку судово-медичного експерта № 31 від 07.05.2021 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_4 вчинив необережне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, оскільки штовхаючи на землю ОСОБА_5 , де розташовані бетонні блоки та цегла, хоча й не передбачав, але повинен був і міг передбачити, що ОСОБА_5 , внаслідок його дій може впасти та отримати тілесні ушкодження.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

04.11.2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у приміщенні Теплицького районного суду Вінницької області (вул. І. Франка, 26 смт. Теплик) за їх взаємною ініціативою у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, згідно з умовами якої: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України; у потерпілого відсутні претензії матеріального та морального характеру; сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 128 КК України та узгодили міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді 150 годин громадських робіт.

У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що примирився з обвинуваченим, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, наслідки укладення угоди про примирення йому зрозумілі, просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, оскільки дана угода не суперечить вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Положенням ч. 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Разом з тим, судом встановлено, що потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та також просив затвердити дану угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, на чому наголосили сторони угоди у судовому засіданні, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст даної угоди не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України, відповідає інтересам суспільства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Наявні фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 .
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України. Підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Узгоджена між потерпілим та обвинуваченим міра покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, загальним засадам призначення покарання, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 128 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину стосовно особи похилого віку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Приймаючи до уваги характер діяння та спосіб його вчинення, суспільну небезпеку кримінального правопорушення (злочину), з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим і призначення ОСОБА_4 узгоджену між сторонами міру покарання у виді громадських робіт.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Підстав для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 04.11.2021 року в приміщенні Теплицького районного суду Вінницької області (вул. І. Франка, 26 смт. Теплик) між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000037 від 03.04.2021 року.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: