Номер провадження: 11-кп/813/1705/21
Номер справи місцевого суду: 521/6958/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.06.2021 року, про звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково,

установив
Зміст оскарженого судового рішення
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.06.2021 року, було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з місць позбавлення волі, умовно - достроково, на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 20 днів (станом на 16.06.2021 року).
Рішення місцевого суду обґрунтоване тим, що наявні підстави для задоволення клопотання, зокрема: засуджений ОСОБА_8 заслуговує на довіру та можливість довести за межами виправної колонії, що він змінив своє ставлення до життя, уявлення про суспільні відносини, про людей, про право власності та бажає бути не тільки добропорядним членом громади, але й бути корисною як для своєї сім`ї, так і для суспільства в цілому.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
На вказану ухвалу прокурор Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що судом не враховано, що до останньої судимості засуджений ОСОБА_8 засуджувався 6 разів, злочини вчинював в період іспитового строку, однак це не сприяло його виправленню, що є характеризуючою його особу обставиною.

Крім того, під час ухвалення рішення судом залишено поза увагою той факт, що питання про застосування до ОСОБА_8 ст.ст.81,82 КК України, розглядалось адміністрацією установи і за результатами розгляду комісією 06.08.2020 року та 06.04.2021 року були прийняті рішення про відмову у застосуванні даних норм.

Водночас, прокурор зазначає наступне: засуджений не був працевлаштований на виробництві установи; характеризується посередньо, за час відбування покарання в установі три рази порушував режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про відсутність позитивних змін у свідомості засудженого, його неготовність до самокерованої поведінки, свідомого відновлення в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Засуджений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без змін.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Системний аналіз ухвали суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Частиною третьою ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
Як видно з матеріалів справи, засуджений звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, посилаючись на відповідні підстави.
З характеристики на засудженого, яка надана адміністрацією ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» (а.п. 10) випливає, що ОСОБА_8 характеризується посередньо, на основному виробництві установи працевлаштований на посаді робітника І розряду на дільниці по в`язанню кімнатних тапочок, до праці відноситься добре, також залучається до праці відповідно до ст. 118 ч.5 КВК України.
З довідки (а.п. 7) вбачається, що за період відбування покарання, засуджений має 4 заохочення. Режим відбування покарання порушував 3 рази, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Згідно ч.14 ст. 134 КВК України, визнається таким що стягнень не має.
Відповідно до приписів ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений за умисний злочин, який є нетяжким і на день подачі клопотання відбув 2/3 строку покарання, тобто формально засуджений має право, за законом, на умовно дострокове звільнення.
Згідно з приписами ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків.
Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, із зазначеного слідує, що закон виділив сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці, як самостійні критерії виправлення засудженого, тому що вони є самими головними сферами, де проявляється особистість.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
В ході апеляційного розгляду скарги встановлено, що засуджений за весь період відбування покарання мав 3 стягнення, однак відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України, визнається таким що стягнень не має. Крім того, засуджений ОСОБА_8 має чотири заохочення, зокрема за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, крім того ОСОБА_8 працевлаштований на посаді робітника І розряду на дільниці по в`язанню кімнатних тапочок, до праці відноситься добре.
Апеляційний суд погоджується із думкою суду першої інстанції та вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора окружної прокуратури про те, що дані обставини можуть свідчити про безвідповідальне ставлення до роботи, оскільки ніяким чином це не підтверджують.
Окрім того, за загальною характеристикою він є особою не конфліктною, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Надає позитивний приклад іншим засудженим, що стають на шлях виправлення.
На думку апеляційного суду відсутність дисциплінарних стягнень має бути визнана обставиною, яка свідчить про виправлення засудженого, в той час, як відсутність заохочень не свідчить про те, що засуджений не довів свого виправлення.

Апеляційний суд враховує і позицію представника колонії, який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що засуджений ОСОБА_8 , після відмови адміністрації ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» в умовно-достроковому звільненні в квітні 2021 року, переглянув свою поведінку та добросовісним трудом і належною поведінкою довів, що став на шлях виправлення.
Апеляційний суд наголошує, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Таким чином, враховуючи, що всі стягнення, які застосовувались до ОСОБА_8 на теперішній час зняті і погашені, а також беручи до уваги позицію представника колонії, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що до ОСОБА_8 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Отже, суд апеляційної інстанції, з огляду на положення ст.6 КВК України, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків, і обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 умовно дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, адже з матеріалів справи випливає, що він, своїм ставленням до роботи та режиму відбування покарання, довів своє виправлення.
Відповідно до приписів ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.06.2021 року, про звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4