Справа № 192/2420/19
Провадження № 1-кп/192/7/21
В И Р О К
Іменем України

"21" жовтня 2021 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000738, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має середню технічну освіту, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не має, працює різноробочим в ПрАТ «Дніпрометиз», раніше судимого:

-08 серпня 2017 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, зміненого ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 років 6 місяців позбавлення волі;

-08 лютого 2019 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року вирок приведено у відповідність до законодавства і призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи засудженим вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, який змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, перебуваючи на іспитовому терміні за вказаним вироком, 03 грудня 2019 року, приблизно о 23 год. 20 хв. знаходячись в парковій зоні розташованій у Військовому містечку в с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, знайшов на землі поліетиленовий згорток, розгорнув та побачив в ньому особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, а саме концентрат макової соломи (опій екстракційний), масою в перерахунку на висушену речовину 0,5883 г, 0,8208 г, 0,9732 г, загальною масою 2,3823 г. Після чого керуючись умислом, направленим на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, зазначені наркотичні засоби завернув у згорток та помістив у карман куртки, в яку був одягнений, де незаконно почав зберігати при собі для власного вживання, без змети збуту.

04 грудня 2019 року приблизно о 00 год. 20 хв. в парковій зоні розташованій в Військовому містечку в с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області був зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1751 КУпАП. На запитання працівників поліції, чи має ОСОБА_3 при собі заборонені речовини він видав поліетиленовий згорток, в якому знаходився, особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат макової соломи (опій екстракційний), масою якого в перерахунку на суху речовину становить 0,5883 г, 0,8208 г, 0,9732 г, загальна маса якої становить 2,3823 г, який ОСОБА_3 незаконно умисно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що 03 грудня 2019 року приблизно о 23 год. 20 хв. він знаходився в Військовому містечку в с. Аполлонівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, де побач згорток в якому знаходився наркотичний засіб, який він положив собі в карман та став зберігати для власного вживання. Після чого, приблизно о 00 год. 00 хв. 04 грудня 2019 року, був зупинений працівниками поліції, і яким він добровільно видав наркотичний засіб, який був пакеті в середині якого знаходилися три згортки, і який він зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини кримінального правопорушення і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який працевлаштований, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення в період строку випробування.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання стороною обвинувачення вказано рецидив злочинів.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, але щиро не кається, тому суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Суд вважає, що в даній справі відсутня обставина, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, оскільки по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, що виключає рецидив злочинів.

Керуючись принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставин справи, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк два роки, оскільки призначенням більш м`якого виду покарання не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, встановленого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, тому, суд вважає, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, слід керуватись ч. 1 ст. 71 КК України, та частково приєднати до покарання призначеного за цим вироком невідбуте покарання у виді одного року обмеження волі за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, яке ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року приведено у відповідність до положень законодавства і встановлено 1 рік 6 місяців обмеження волі і остаточно слід визначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років обмеження волі.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню, витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи в даному кримінальному провадженні в розмірі 942 грн. 06 коп.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, визначеного ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року терміном один рік обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком три роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня початку його фактичного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 (шість) коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1