Справа № 643/1084/22
Провадження № 1-кс/643/452/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0003493 від 20.12.2021 за ч. 3 ст. 368 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вищою освітою, за спеціальністю тренер-викладач, працює викладачем в Комунальному закладі «Харківський фаховий коледж спортивного профілю», не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає по АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: ОСОБА_5 , обіймаючи посаду ректора Харківської Державної академії фізичної культури (далі Академія) згідно контракту №П-119 від 12.12.2018, укладеного з Міністерством освіти і науки України, будучи службовою особою та, відповідно до ст. 3 Закону України «Про засади запобігання і протидію корупції», суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, приблизно на початку листопада 2021 року, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, пов`язані з забезпеченням дотримання вимог законодавства під час надання в користування іншим особам закріпленого за закладом вищої освіти майна, з метою отримання неправомірної вигоди, розуміючи значущість займаної посади, а також враховуючи вагомість цієї посади у сприйнятті інших осіб, висловив ОСОБА_9 представнику групи іноземних студентів, яка складалась з 17 осіб вимогу щодо необхідності сплати на його користь грошових коштів за право мешкання у гуртожитку АДРЕСА_3 , у розмірі 17 000 грн з розрахунку по 1 тис. грн з кожного, у разі несплати яких мав ініціювати виселення вказаних осіб з гуртожитку. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що в разі передачі вказаної суми коштів, визначені студенти не матимуть перешкод у своєму праві мешкання у гуртожитку.

Будучи в безвихідному становищі, ОСОБА_9 погодився з вимогою ОСОБА_5 , який, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, надав ОСОБА_9 розрахунковий рахунок для здійснення грошового переказу вказаної суми коштів та 17.11.2021 на наданий рахунок згідно квитанції №Р24АС9353 було зараховано грошові кошти у сумі 17 085,43 грн., які прийняті ОСОБА_5 у якості неправомірної вигоди, яку він вимагав за вказаних обставин.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, в ході призначеної з ОСОБА_9 зустрічі, висловив вимогу про необхідність передачі на його користь грошових коштів за право мешкання у гуртожитку № 2 вказаних студентів за грудень 2021 року з розрахунку однієї тисячі гривень за кожного на що ОСОБА_9 , розуміючи відсутність інших варіантів для продовження проживання студентів у гуртожитку, сприйняв вимогу ОСОБА_5 як єдиний шлях для врегулювання зазначеного питання і повідомив останнього, що передасть йому неправомірну вигоду за грудень 2021 року, тобто 17 000,00 грн., на що ОСОБА_5 погодився, призначивши дату й час зустрічі, коли йому має бути передана вказана неправомірна вигода.

Надалі, 23.12.2021, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, близько 18:24, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 88 біля адміністративної будівлі Палацу студентів Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого, отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду, яку раніше вимагав, у розмірі 17 000,00 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання неправомірної вигоди службовою особою для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди та 21.01.2022 останньому повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суворість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання винним та розмір завданої шкоди, вказує на існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищення, переховування або спотворення речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З метою запобігання даним ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, бо вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе їм запобігти.

В суді прокурор підтримав клопотання посилаючись на викладені в ньому обставини.

ОСОБА_5 свою причетність до інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та послався на думку свого захисника.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши про необґрунтованість підозри з погляду на те, що ОСОБА_5 інкримінуються дії, які останній, начебто, вчинив перебуваючи на посаді ректора Харківської Державної академії фізичної культури, тоді як на час описаних у клопотанні подій ОСОБА_5 був звільнений з зазначеної посади, отже не міг бути суб`єктом ст. 368 КК України. В обґрунтування підозри щодо місця вчинення злочину покладені докази, які суперечать один іншому. Під час слідчих дій, в тому числі кількох обшуків, коштів, які на думку слідства незаконно отримав ОСОБА_5 , виявлено не було.

Перелічені ризики є абстрактними та недоведеними. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду спростовується особистістю підозрюваного, а саме наявністю у останнього постійного місця проживання, сім`ї та неповнолітніх дітей на утриманні, офіційного місця працевлаштування та відсутністю будь-яких спроб до переховування з початку розслідування. Він з`являється на кожний виклик слідчого, прокурора чи суду, не перешкоджає проведенню слідчих дій.

ОСОБА_5 не має жодних речей чи документів, які б мали значення для кримінального провадження і які він міг би знищити, пошкодити чи сховати. В ході розслідування проведено обшуки, під час яких слідство мало б вилучити будь-які речі чи документи, що мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, доступу до яких ОСОБА_5 не має. Наміру впливати на свідків підозрюваний не має та навіть не знає хто є свідком у даному кримінальному провадженні, а твердження прокурора про можливість впливати на осіб з числа працівників Академії, які не мають статусу свідків та не ідентифіковані безпідставне, як і посилання на можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим, не відомо яким, чином.

Крім того, ОСОБА_5 веде активну громадську діяльність, очолює громадське об`єднання, яке займається питаннями студентів-спортсменів, має кілька вчених ступенів та постійно відвідує семінари, симпозіуми та інші заходи, пов`язані зі своєю науковою діяльністю.

Дані обставини в сукупності вказують і на той факт, що прокурором не доведена можливість застосувати до ОСОБА_5 більш м`який, ніж домашній арешт запобіжний захід.

Отже, за умови необґрунтованості підозри, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, а у разі, якщо слідчий суддя прийде таки до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу, застосувати до ОСОБА_5 більш м`який, ніж запропоновала сторона обвинувачення захід, а саме особисте зобов`язання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину на даному етапі розслідування підтверджується даними, зафіксованими в протоколах допиту свідка, роздруківці смс-переписки за участю підозрюваного, розсекреченими протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо, отже її не можна вважати не обґрунтованою. Зазначені докази вказують, що ОСОБА_5 з великою ймовірністю міг вчинити інкримінований останньому злочин, при цьому питання вірної кваліфікації дій підозрюваного має вирішуватись на наступних стадіях розслідування на підставі сукупності доказів, зібраних як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказуєщо інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти переліченим у клопотанні ризикам.З твердженням прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя погодитись не може, з погляду на особистість підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю, цивільною дружиною та двома неповнолітніми дітьми, має постійне місце працевлаштування. За час розслідування не здійснював спроб до переховування чи ігнорування законних вимог сторони обвинувачення.
Разом з тим, враховуючи позицію підозрюваного щодо заперечення встановлених під час розслідування фактичних обставин кримінального правопорушення, відсутність на теперішній час відомостей про місцезнаходження отриманої неправомірної вигоди, той факт, що ОСОБА_5 має великий авторитет у науковій та викладацькій спільноті, що підтверджують як наявність наукового ступеня доктора наук та вченого звання професора, так і чисельні нагороди й відзнаки, отримані за період професійної діяльності, можна казати про велику вірогідність впливу з боку підозрюваного на свідків, отже виключити даний ризик, а також ризики знищення чи спотворення будь-яких речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не можна.

З погляду на це відмова в задоволенні клопотання чи обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити дієвого запобігання переліченим ризикам.

Посилання захисника на позбавлення ОСОБА_5 в разі застосування домашнього арешту можливості вести повноцінну професійну діяльність та приймати участь у громадських заходах, що передбачає вивільнення від роботи за основним місцем працевлаштування та відрядження не є підставою для відмови у задоволенні клопотання. Так, застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту з позбавленням права залишати житло за місцем постійного проживання у нічний час є цілком виправданим з погляду на тяжкість та фактичні обставини інкримінованого останньому кримінального правопорушення. Обов`язки, які прокурор просить покласти на підозрюваного в межах даного запобіжного заходу, ніяким чином не позбавляють підозрюваного реалізації права на працю, здійснення громадської діяльності з відлученням з місця постійного проживання за умови сповіщення сторони обвинувачення чи суд про виникнення необхідності виконання трудових чи громадських обов`язків за межами м. Харкова чи Харківської області.

Разом з тим, обов`язок утриматись від спілкування з особами, що мають відношення до обставин даного кримінального провадження, зокрема з числа працівників Академії, не може бути покладений на ОСОБА_5 . Даний обов`язок у приведеному слідчим формулюванні суперечить сутності застосування цього заходу, який передбачає визначення таких осіб за процесуальним статусом чи за іншими ідентифікуючими ознаками і відповідальність в разі його порушення.

Таким чином, враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання достатньо обґрунтованим, докази, надані прокурором, доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто клопотання повинно бути задоволено, проте з виключенням, зазначеним вище.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

- заборони в період часу з 22:00 до 06:00 покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатись за межі м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні за відсутності слідчого, прокурора чи суду.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, а саме до 28.03.2022, і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1