Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9348/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 ,

встановила:

Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000395 від 29.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч 3 ст. 206, ч. 2 ст. 361, ч.3 ст. 362, ч.2 ст. 366, ч.3 ст.209, ч.3, 4 ст. 358, ч.3 ст. 206-2 КК України.

25.10.2021 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.3 ст.206, ч.2 ст.361, ч.3 ст.362; ч.2 ст.366, ч.3 ст. 209; ч.3, ч.4 ст.358, ч.3 ст.206-2 КК України.

01.11.2021 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 .

Згідно оскаржуваної ухвали, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання поклавши на неї обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України на строк до 02.01.2022 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час процесуальна поведінка підозрюваної ОСОБА_11 є належною, події, інкриміновані підозрюваній, мали місце в 2017 році та стороною обвинувачення не доведено відповідними доказами, що протягом вказаного періоду часу підозрювана ухилялася від слідства чи перешкоджала йому будь-яким чином; впливала, впливає чи впливатиме в подальшому на свідків або інших осіб чи перешкоджатиме кримінальному провадженню в майбутньому, тому ризики, на які посилається слідчий, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованих ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя вважав, що застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у її права і свободи.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 вважає, що ухвала суду є не законною, не обґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На його думку, поза увагою суду залишилось те, що на даний час ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень два з яких - особливо тяжкі, підозрювана вчинила злочини у складі організованої групи, будучи її активним виконавцем.

Санкція найтяжчого з інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, може знищити документи, які стосуються вчинення інших епізодів кримінальних правопорушень.

Зазначає, що в Малинському районному суді відносно ОСОБА_6 перебуває на розгляді інше кримінальне провадження, що свідчить про можливість вчинення нею інших кримінальних правопорушень.

Це на думку автора апеляційної скарги свідчить, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти названим ризикам.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваної на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 179 КПК особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, врахував усі обставини на які посилається прокурор.

Колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 , вчиняла спроби до переховування від слідства та суду, зв`язувалася будь-яким чином з іншими фігурантами кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину-інваліда, яка потребує стороннього догляду, здійснює догляд за дитиною самостійно.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання апеляційний суд враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_6 , умови запобіжного заходу не порушувала, не перебувала в розшуку та не ухилялася від слідства та суду, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов особистого зобов`язання звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: