В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвоката ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000707 від 05.06.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пгт Усть-Абакан Усть-Абаканського району Республіки Хакасії Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
05.06.2021 близько 04 годин 05 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перебували на четвертій платформі вокзалу «Харків-Пасажирський» за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, де побачили раніше їм незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. В цю мить у ОСОБА_6 та у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_6 повинен наздогнати потерпілого, подолати його опір шляхом нанесення ударів, а ОСОБА_7 в цю мить повинен спостерігати за навколишньою обстановкою, та у разі виявлення небезпеки - повідомити про це ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою самозбагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи згідно розподілених між собою злочинних ролей за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 наздогнав потерпілого ОСОБА_8 та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, після чого наніс один удар правою ногою по тулубу потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_8 впав на землю. ОСОБА_7 в цю мить, згідно розподілених злочинних ролей, спостерігав за навколишньою обстановкою. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 відкрито заволодів двома сумками, що не мають матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_8 , в яких знаходились: сонцезахисні окуляри «Retro moda», мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note9», планшет марки «Huawei T1-701u» та планшет марки «Huawei AGS-LO9» загальною вартістю згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №17025 від 29.06.2021 - 7075 грн 20 коп.

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 7075 грн 20 коп.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
05.06.2021 близько 04 годин 05 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 перебували на четвертій платформі вокзалу «Харків-Пасажирський» за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, де побачили раніше їм незнайомого потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. В цю мить у ОСОБА_6 та у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_6 повинен наздогнати потерпілого, подолати його опір шляхом нанесення ударів, а ОСОБА_7 в цю мить повинен спостерігати за навколишньою обстановкою, та у разі виявлення небезпеки - повідомити про це ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою самозбагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи згідно розподілених між собою злочинних ролей за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 наздогнав потерпілого ОСОБА_8 та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, після чого наніс один удар правою ногою по тулубу потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_8 впав на землю. ОСОБА_7 в цю мить, згідно розподілених злочинних ролей, спостерігав за навколишньою обстановкою. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 відкрито заволодів двома сумками, що не мають матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_8 , в яких знаходились: сонцезахисні окуляри «Retro moda», мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note9», планшет марки «Huawei T1-701u» та планшет марки «Huawei AGS-LO9» загальною вартістю, згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №17025 від 29.06.2021 - 7075 грн 20 коп.

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 7075 грн 20 коп.

Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні визнали себе винними повністю, та пояснили, що скоїли злочини при обставинах наведених вище, щиро покаялися у в скоєному злочині, погодилися з кваліфікацією вчиненого ними діяння, кожен окремо зазначив, що дуже шкодує за вчинене, висновки для себе зробили.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням матеріалів що характеризують їх особистість, відомості щодо процесуальних витрат та речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачені скоїли кримінальне правопорушення та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судом були вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, проживання, не одружений, працює, приймав участь у бойових діях в зоні АТО, є учасником бойових дій, за місцем проходження служби характеризується задовільно, у ранньому дитинстві втратив батьків.

Згідно досудової доповіді, складеної провідним інспектором Гайсинського РС № 4 філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, виправлення ОСОБА_6 не можливе без позбавлення волі або обмеження волі, та становить високий рівень небезпеки для суспільства.

В розумінні ст. ст. 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь представника органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може враховувати, виходячи із своїх дискреційних повноважень.

Дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні неповнолітній дітей, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно.

Згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Новоукраїнського районного сектору № 1 філії державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області, виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі або обмеження волі, та не становить високий рівень небезпеки для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, злочин, у вчиненні якого вони обвинувачуються, відноситься до категорії тяжких, відсутність тяжких наслідків, той факт, що матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна потерпілому, пом`якшуючи покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та вважає, що покарання треба визначити в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням даних про особи обвинувачених, ставлення кожного окремо з обвинувачених до вчиненого ними діяння, щирого каяття, відсутність претензій зі сторони потерпілого, а також суд враховує, що перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 протягом нетривалого часу, а обвинуваченого ОСОБА_6 протягом більше чотирьох місяців у якості міри запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню вже є достатньо дієвими, та вони в повній мірі усвідомили протиправність своїх дій а також їх наслідки, та подальше їх виправлення на переконання суду можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Таке покарання суд вважає необхідними та достатніми для їх виправлення.

У відповідності до вимог частини 1 статті 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, умови якого передбачають звільнення його від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього відповідних обов`язків, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити ОСОБА_6 з - під варти в залі суду.

По кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно стягнути в рівних частках з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у відбуту частину покарання строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання 05 червня 2021року по 07 жовтня 2021 року.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_7 під вартою під час досудового розслідування в період з моменту фактичного затримання з 05.06.2021 року по 11.06.2020 року.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи №17025 від 29.06.2021 року у розмірі 1716 гривень 10 копійки, тобто по 858 грн. 05 коп. з кожного.

Речові докази:

- два зарядних пристрої, сонцезахисні окуляри «Retro moda», мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note9», планшет марки «Huawei T1-701u» та планшет марки «Huawei AGS-LO9», сумку сірого кольору передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у його розпорядженні;

- кульову ручку, обугляні залишки від чорної сумки, одноразові віделка та ложка, пачка від цигарок «Кент», що зберігаються у камері речових доказів (квитанція № 1630) знищити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року на вилучені під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 05.06.2021 в приміщенні відділення поліції № 1 ХРУП № 3 за адресою м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, на два зарядних пристрої, сонцезахисні окуляри «Retro moda», мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note9», планшет марки «Huawei T1-701u» та планшет марки «Huawei AGS-LO9», сумку сірого кольору.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України - скасувати та звільнити його негайно з-під варти в залі суду.

Запобіжний захід у вигляді застави застосований до ОСОБА_7 - скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_9 внесені ним на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року (срава № 638/8590/21) грошові кошти в якості застави за ОСОБА_7 в розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста грн. 00 коп.) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ у Харківській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1