Ухвала
іменем України
31 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 205/329/18
провадження № 51-4911ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року щодо нього, з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 листопада 2020 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу у зв`язку з тим, що ним не усунуто недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі Суду від 12 жовтня 2020 року про залишення його касаційної скарги без руху, в установлений строк.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
На адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 11 серпня 2021 року (згідно з відміткою поштового штемпелю на конверті)надійшла нова касаційна скарга на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року щодо нього. Як убачається зі змісту поданої касаційної скарги, засуджений, не погоджуючись із зазначеними рішеннями, просить про поновлення строку на їх касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому виходячи з наступного.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
При цьому, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції була вручена засудженому 04 вересня 2020 року, тоді як до суду касаційної інстанції він звернувся 11 серпня 2021 року, тобто із суттєвим пропуском трьохмісячного строку на оскарження судових рішень, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно матеріалів провадження за скаргою убачається, що засуджений звертався до касаційного суду у встановлений законом строк на касаційне оскарження, був обізнаний про необхідність усунення недоліків його касаційної скарги, яка ухвалою суду касаційної інстанції була залишена без руху, однак, подавши касаційну скаргу у наданий йому строк, вказівок касаційного суду не виконав, а з новою касаційною скаргою звернувся вже поза межами строку на касаційне оскарження, не вказавши жодних причин його пропуску, які б слугували підставою для поновлення цього строку.
Таким чином, враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій 11 серпня 2021 року касаційній скарзі засудженим не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається.
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року щодо нього.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вказані судові рішення щодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3