справа №619/5557/21
провадження №1-кп/619/144/22

ВИРОК
іменем України

14 січня 2022 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000126 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Солак Разданського району, Вірменія, громадянина України, раніше не судимого, фізична особа - підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що на території Малоданилівської селищної ради за межами населеного пункту, серед іншого, розташована земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності та належить Малоданилівській об`єднаній територіальній громаді, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,0388 га, відомості про яку не внесені до Публічної кадастрової карти України.
Ділянка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :00:003:1388, загальною площею 849.091 м.кв., що відповідно до відомостей які внесені до Публічної кадастрової карти України, перебуває у приватній власності з цільовим призначенням: іншої комерційної діяльності для обслуговування кафе «Тракт» та вулканізації.
ОСОБА_5 , всупереч встановленому законом порядку, а саме, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, згідно з якими громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної, власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст.125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації вчинила злочин у сфері земельних відносин за наступних обставин.
Так, у 2019 році, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав для зайняття вказаної ділянки та здійснення на ній будівництва будівель і споруд, достовірно знаючи, що він не має права на зайняття та використання зазначеної Ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та відноситься до земель комунальної власності, з корисливих мотивів, у комерційних цілях (надання послуг з обслуговування транспортних засобів), з метою подальшого використання у своїй діяльності, здійснив самовільне будівництво споруди автомобільної мийки із влаштуванням фундаменту та відповідною інфраструктурою (металевою конструкцією на три секції для мийки для автомобілів, навісом, огорожі, тощо) на самовільно зайнятій ділянці площею 0,0388 га, встановленою відповідно до геодезичної зйомки, проведеної 16.08.2021 за вказаною адресою під час проведення огляду земельної ділянки.
Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 , спричинив шкоду Малоданилівській об`єднаній територіальній громаді Харківського району Харківської області, на загальну суму 6896,82 гривень, яка була розрахована Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управлінням Держгеокадастру в Харківській області відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. №963.
Таким чином, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, у комерційних цілях _ (надання послуг з обслуговування автомобілів), з метою подальшого використання у своїй діяльності, здійснив самовільне будівництво капітальної споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, що виявилось у самовільному, тобто всупереч встановленому законом порядку, спорудженні автомобільної мийки самообслуговування із влаштуванням фундаменту та відповідною інфраструктурою на самовільно зайнятій земельній ділянці загальною площею 0,0388 га, за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності та належить Малоданилівській об`єднаній територіальній громаді і розташована за межами населеного пункту Малоданилівської селищної ради, Харківського району, Харківської області, чим спричинив Малоданилівській об`єднаній територіальній громаді матеріальну шкоду.
16 листопада 2021 року між заступником керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, на час підписання якої, ОСОБА_5 визнав обвинувачення в повному обсязі. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин та визначили покарання за ч.3 ст.197-1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що виражається у грошовому еквіваленті у сумі 5100 гривень.
У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, що передбачено ч.5 ст.469 КПК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбаченні ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 визначену угодою про визнання винуватості міру покарання.
Крім того судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом з`ясовано наступні обставини: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною. Будь-яких підстав вважати, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства, а укладення угоди не було добровільним, або обвинувачений не визнав себе винним, у суду немає.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 373- 376, 395, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 16 листопада 2021 року укладену між заступником керівника Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5 100 (п?ять тисяч сто) гривень.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1