Справа № 489/8907/21
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

про призначення судового розгляду

05 січня 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001610 від 12.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

До Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду, викликати обвинуваченого, його захисника, а також потерпілих.

Захисник та обвинувачений, не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду, клопотань не заявляли.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду міста Миколаєва.

Підстав для закриття, зупинення кримінального провадження чи прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, обвинувальний акт не має недоліків, які б унеможливлювали його призначення до судового розгляду.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Також до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 10.01.2022. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, які існували при застосуванні запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, він не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності, та в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин, а також не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурор підтримав клопотання та просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, зазначивши на тому, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи можливим застосувати інший запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.

Вислухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.11.2021 року підозрюваному за ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.01.2022.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, яке є тяжким, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, його особу, необхідність уникнення визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Сам факт подання до суду обвинувального акту та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні відповідного кримінального правопорушення є свідченням його обґрунтованої підозри.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що не відпали підстави, за яких було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість ухилення обвинуваченого від суду через тяжкість обвинувачення, а також відсутність у нього постійного місця роботи, тобто законних джерел доходу, міцних соціальних зв`язків. Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину проти власності та в період звільнення від відбування покарання з випробуванням вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків про можливість ухилення обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Заявлені стороною захисту обставини щодо того, що заміна обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт забезпечить його належну поведінку, не є тією обставиною, що безумовно зменшує описані вище та враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризики, з врахуванням особи обвинуваченого, який будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням за вчинення корисливого злочину проти власності, в період іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин.

Дійсно нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі ризики є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Будь-яких достатніх даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу, внаслідок чого існували б підстави для відмови прокурору в застосуванні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 315 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись статтями 314 -316, 372 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001610 від 12.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово на 13.00 годин 20.01.2022 в залі судового засідання Ленінського районного суду міста Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81/16, 4 поверх (каб. № 416).

Викликати в судовий розгляд прокурора, обвинуваченого, захисника, повідомити потерпілих.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 05.03.2022 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1