ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2169/21 Справа № 213/4434/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000908 від 04 жовтня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року, ухваленого щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років. Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за таких обставин.
Так, 04 жовтня 2020 року, у нічний час, ОСОБА_9 , перебуваючи в гостях у свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , разом з ним, а також його матір`ю ОСОБА_11 вживав спиртні напої сидячи за столом, встановленим в приміщенні кімнати.
Під час вживання спиртних напоїв, приблизно о 06:30 годині 04 жовтня 2020 року, ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, образливо висловився на адресу матері ОСОБА_5 , чим викликав у останнього почуття гострої неприязні та спровокував сварку, яка переросла в обопільну бійку, в ході якої вказані особи завдали один одному по декілька ударів кулаками в область голови та обличчя.
Зазначені поведінка та дії ОСОБА_10 обурили ОСОБА_5 посиливши почуття гострої неприязні до нього, внаслідок чого у ОСОБА_5 раптово виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 , за вказаних мотивів.
Діючи з цією метою, ОСОБА_5 пройшов до приміщення кухні квартири за вказаною адресою, де взяв з поверхні кухонного столу кухонний ніж, підшукавши собі в такий спосіб знаряддя вбивства. Утримуючи зазначений ніж у правій руці ОСОБА_5 повернувся до ОСОБА_10 , (який разом зі своєю матір`ю продовжував знаходитися в приміщені кімнати даного помешкання) та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 та бажаючи настання саме таких наслідків, приблизно о 06:45 годині клинком кухонного ножа, який продовжував утримувати у правій руці, умисно завдав потерпілому ОСОБА_10 , який стояв звернутим до нього правою стороною тулубу та намагався прикритись від ударів руками, по одному удару в передню ділянку грудної клітини праворуч місце розташування життєво важливих органів людини і праву бокову поверхню шиї життєво важливий орган людини, а також не менше 3 ударів в область лівої верхньої кінцівки.
Унаслідок отриманих ножових поранень, потерпілий ОСОБА_10 не устоявши на ногах впав правою боковою поверхнею тулубу на підлогу цієї ж кімнати, а ОСОБА_5 не бажаючи зупинятись на досягнутому результаті, та намагаючись довести свій злочин до кінця, продовжуючи свої злочинні дії, спрямованні на заподіяння смерті ОСОБА_10 , з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_10 та бажаючи її настання, схилився над лежачим на підлозі кімнати ОСОБА_10 , та приблизно о 06:50 годині, умисно, клинком того ж кухонного ножа, який утримував у правій руці, завдав потерпілому ОСОБА_10 , який намагався увертатись від ударів, не менше 4 ударів в задню ділянку голови, не менше 3 ударів в задню ділянку шиї та не менше 5 ударів в область задньої поверхні грудної клітини місця розташування життєво важливих органів людини.
Від отриманих ножових поранень потерпілий ОСОБА_10 , в короткий проміжок часу помер на місці злочину, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 , приблизно о 08:00 годин, покинули розташування зазначеної квартири.
Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_10 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: проникаючих сліпих колото-різаних поранень шиї з ушкодженням великих судин шиї (ранові канали № 1, 8), множинних не проникаючих поранень № 2-7, 9-17 по передній поверхні грудної клітки, в 4 міжребер`ї по передньопахвовій лінії праворуч, на тильній поверхні лівої кисті, по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, в завушній ділянці праворуч, в потиличній ділянці праворуч, по задній поверхні шиї, в лівій потиличній ділянці, в лівій надлопатковій області, в лівій лопатковій області, множинних саден на обличчі (в ділянці правого лобного бугра, в ділянці спинки носа, в ділянці верхньої губи праворуч, в ділянці нижньої губи ліворуч, по передній поверхні шиї) та забитої рани слизової оболонки нижньої губи. Рановий канал рани № 1 починається веретеноподібною раною на передньо-бічній поверхні шиї праворуч; йде у напрямку зліва направо, дещо спереду назад та знизу догори та ушкоджує на своєму шляху шкіру, підшкірну жирову клітковину, лівий грудино-ключично-соскоподібний м`яз, ушкоджує ліву загальну сонну артерію та внутрішню яремну вену. Рановий канал рани № 8 починається веретеноподібною раною в потиличній ділянці праворуч, йде у напрямку ззаду наперед, справа на ліво, ушкоджуючи на своєму шляху шкіру, підшкірну жирову клітковину, ремінний м`яз шиї, перетинаючи потиличну та задню вушну артерії. Рановий канал від рани № 2 йде в напрямку знизу вгору спереду назад, зліва направо довжиною 3 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах грудної клітки. Ранові канали від рани № 3 та № 4 йдуть в напрямку спереду назад, знизу вгору, справа на ліво, довжиною 0,5 см, сліпо закінчуються у м`яких тканинах кисті. Рановий канал від рани № 5 йде в напрямку спереду назад, знизу вгору, зліва на право, довжиною 2,5 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах лівого плеча. Рановий канал від рани № 6 йде в напрямку ззаду на перед, справа на ліво, довжиною 4,0 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах завушної ділянки. Рановий канал від рани № 7 йде в напрямку спереду назад, згори донизу, довжиною 1,0 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах завушної ділянки. Рановий канал від рани № 9 йде в напрямку ззаду наперед, згори донизу, довжиною 3,5 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах шиї. Рановий канал від рани № 10 йде в напрямку ззаду наперед, зліва на право, довжиною 3,5 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах шиї. Рановий канал від рани № 11 йде в напрямку ззаду наперед, зліва на право, довжиною 3 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах шиї. Рановий канал від рани № 12 йде в напрямку спереду назад, зліва на право, довжиною 3 см, сліпо закінчується у м`яких тканинах потиличної ділянки. Ранові канали від ран № 13, 14, 15 йдуть в напрямку ззаду наперед, зліва на право згори донизу, довжиною 1,5-3 см, сліпо закінчуються у м`яких тканинах надлопаткової області. Ранові канали від ран № 16, 17 йдуть в напрямку ззаду наперед, зліва на право згори донизу, довжиною 1,5-3 см, сліпо закінчуються у м`яких тканинах лопаткової області.
Згідно з висновками судово-медичної експертизи № 2196 від 28.10.2020 та № 2196/1 від 13.11.2020 у потерпілого ОСОБА_10 виявленні тілесні ушкодження у вигляді
- саден на обличчі та забитої рани нижньої губи, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
- проникаючого сліпого гострого поранення голови, шиї, тулуба та верхньої кінцівки, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_10 , що настала приблизно о 07:00 годин 04.10.2020 в приміщенні кімнати квартири за адресою: АДРЕСА_4 , в результаті множинних проникаючих та не проникаючих колото-різаних поранень голови, шиї, тулубу та верхньої кінцівки, які ускладнились рясною крововтратою.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, обвинувачений звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, врахувавши думку прокурора в суді першої інстанції та те, що він раніше не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв слідству.
Разом з цим, обвинувачений в доповненнях до апеляційної скарги просить вирок скасувати, через допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог КПК України, зокрема розгляд провадження щодо нього не колегіально, в складі трьох суддів, а одноособово. Також, обвинувачений ставить під сумнів належність, як доказу висновку судово-психіатричної експертизи, оскільки вважає, що вона грунтується на припущеннях.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, яка заперечувала проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано в повній мірі.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимий, з 2014 по 2019 роки отримував медичну допомогу лікаря-нарколога, з 1991 року наглядався лікарем-психіатром, з 2015 року за медичною допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований.
Обставин, що пом`якшують покарання обинуваченому судом не встановлено.
В якості обставин, що обтяжують покарання суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Вказаним обставинам, суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину, з його реальним відбуванням.
Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В силу ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, що впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що покарання ОСОБА_5 призначене у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованого злочину, за своїм видом та розміром, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, й підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у наслідок суворості у суду не має.
Доводи апеляційної скарги про необхідність визнання щирого каяття в якості обставини що пом`якшує покарання є безпідставними, оскільки щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у його вчиненні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, що під час судового розгляду свого підтвердження не знайшло, а суд першої інстанції навів докладні мотиви неврахування цієї обставини, як тієї, що пом`якшує покарання, з чим погоджується і колегія суддів. При цьому, визнання обставин, що пом`якшують покарання є правом суду, а не його обов`язком.
Разом з цим, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального провадження і особу ОСОБА_5 , не визнання обставини, як такої, що пом`якшує покарання, не спростовують правильності висновків суду щодо відсутності достатніх підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.
Отже, призначене судом покарання ОСОБА_5 в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, й підстав вважати його занадто суворим не убачається.
Окрім того, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Доводи обвинуваченого про допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, через здійснення розгляду провадження суддею одноособово, є неспроможними, а суд першої інстанції діяв у відповідності до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України, яка визначає склад суду, яким має здійснюватися судовий розгляд та право обвинуваченого клопотати про здійснення судового розгляду колегіально.
Разом з цим, як видно із технічного запису та журналу судового засідання суду першої інстанції від 30.12.2020, а також заяви ОСОБА_5 від 30.12.2020, обвинуваченому було роз`яснено його права та обов`язки, й за його заявою, було постановлено рішення про здійснення судового розгляду суддею одноособово.
Посилання обвинуваченого на неналежність та недопустимість, як доказу висновку судово-психіатричної експертизи № 402 від 11.11.2020, якою встановлено відсутність у ОСОБА_5 хронічного психічного захворювання, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, недоумства, іншого хворобливого стану психіки в період інкримінованого йому діяння, колегія суддів вважає необгрунтованими, та не вбачає підстав сумніватися в ньому.
До того ж, питання недопустимості вказаного доказу стороною захисту в суді першої інстанції не порушувалося, про відсутність усвідомлення наслідків своїх дій обвинувачений не вказував, та будь-яких доказів на спростування цього висновку експертизи не надав, як і на підтвердження наявності у нього психічних хвороб, зазначених ним у апеляційній скарзі.
Разом цим, вказанні обставини не впливають на законність та обгрунтованість, призначеного покарання й не є підставою для визначення обвинуваченому більш м`якого покарання.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає вирок законним, обґрунтованим, вмотивованим і справедливим, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року, ухваленого щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвала.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4