КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/8877/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5791/2021
Категорія: ст. 304 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2021 року повернуто скаргу ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , що полягає у нерозгляді клопотання про об`єднання кримінальних проваджень.

Таке рішення мотивоване тим, що в матеріалах скарги відсутні будь-які документи, які б, виходячи з положень ст.ст. 45, 58 КПК України, підтверджували повноваження ОСОБА_6 на представництво інтересів ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, отже скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України є підставою для її повернення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, істотне порушення вимог КПК України та неправильне застосування закону, просить ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора ОСОБА_9 розглянути клопотання потерпілого.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 посилається на те, що кримінальні провадження відкриті за його скаргою на підставі рішення суду.

Вважає, що його права потерпілого розпочалися з моменту подання першої заяви про вчинення злочину 10.11.2016 та прийняття рішення Бориспільським судом Київської області по справі №359/8857/16-к, оскільки було вчинено особливо тяжкий злочин проти власності та проти правосуддя, і не тільки щодо власності ОСОБА_7 - довірителя, а й проти його ( ОСОБА_6 ) власності, яка знаходиться в будинку довірителя, де він проживає з червня 2016 року. Клопотання прокурору та інші процесуальні документи особисто ним були подані як потерпілим та представником потерпілого ОСОБА_7 , при цьому процесуальний статус представника потерпілого у нього був та є на момент вчинення злочину по відкритих кримінальних провадженнях, де потерпілими є дві особи.

За таких обставин ОСОБА_6 вважає рішення слідчого судді незаконним та необґрунтованим.

У судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор, який належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, не прибув, клопотання про відкладення розгляду не подав, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, уточнивши під час апеляційного розгляду, що він діяв в інтересах потерпілого ОСОБА_7 і такі повноваження підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю останнього від 13.10.2018, строк дії якої закінчується лише 13.10.2021; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, ст.ст. 303- 308 цього Кодексу).

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування підлягають оскарженню, визначено учасників кримінального провадження, які мають право на оскарження відповідно рішення, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, а ч. 2 ст. 304 КПК України - підстави повернення такої скарги.

Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Отже бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, зокрема, щодо невиконання вимог ст. 220 КПК України, є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, а суб`єкти звернення до суду зі скаргою визначені ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі такими суб`єктами є потерпілий та його представник.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 58 КПК України представником потерпілого може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

За змістом ч. 1 ст. 45 КПК України захисником у кримінальному провадженні є адвокат, а повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, як це визначено ч. 1 ст. 50 КПК України, підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вправі повернути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, якщо така скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, тобто в разі встановлення відсутності процесуального права на оскарження.

При цьому наявність чи відсутність права подавати скаргу є складовою відповідного процесуального статусу конкретного учасника кримінального провадження. Отже для того, щоб встановити чи має особа право подавати скаргу, слідчий суддя має встановити процесуальний статус цієї особи на підставі доданих до скарги документів.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 14.09.2021 в порядку, визначеному ст. 303 КПК України, ОСОБА_6 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність прокурора, в якій просив "зобов`язати керівника Бориспільської окружної прокуратури розглянути клопотання потерпілих в кримінальних провадженнях №00069 від 20.01.2021 та №0000244 від 15.09.2017 з виконання рішень суду та оформити своє рішення згідно вимог ст. 220 КПК України постановою прокурора".

У скарзі та долучених до неї копіях клопотань керівнику Бориспільської окружної прокуратури про об`єднання кримінальних проваджень та з інших питань, ОСОБА_6 вказав свій процесуальний статус у кримінальних провадженнях - "представник особи потерпілого ОСОБА_7 , потерпілий", але до скарги не долучив жодного документа на підтвердження права оскарження слідчому судді бездіяльності прокурора на стадії досудового розслідування.

За вказаних обставин слідчий суддя, встановивши відсутність документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_6 на представництво інтересів ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, на переконання колегії суддів, обґрунтовано повернув йому скаргу без розгляду.

При цьому колегія суддів зауважує, що в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 не спростував висновку слідчого судді щодо не підтвердження ним права подавати скаргу в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні, а посилання на те, що його повноваження представника потерпілого ОСОБА_7 підтверджуються довіреністю від 13.10.2018, строк дії якої закінчується лише 13.10.2021, не заслуговує на увагу, оскільки представляти потерпілого у кримінальному провадженні має право виключно адвокат.

Крім того, колегія суддів визнає безпідставними доводи ОСОБА_6 про те, що в кримінальних провадженнях №00069 та №0000244 він є потерпілим, що підтверджується низкою судових рішень, оскільки із долучених ним на стадії апеляційного розгляду рішень слідчих суддів вбачається лише статус ОСОБА_6 як заявника у згаданих ним кримінальних провадженнях, тому його права регламентовані ст. 60 КПК України.

Що стосується тверджень ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя повинен був витребувати матеріали кримінальних проваджень, щоб перевірити його повноваження, то вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки спочатку скарга з додатками підлягає перевірці на предмет дотримання вимог, що визначені у ст. 304 КПК України, і лише у разі їх виконання - призначенню до розгляду у порядку ст. 306 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала від 16 вересня 2021 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2021 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , що полягає у нерозгляді клопотання про об`єднання кримінальних проваджень - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4