Справа № 461/1706/20
Провадження № 1-кп/461/89/22
судового засідання
03.03.2022 року місто Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.10.2019 року щодо ОСОБА_6 у межах даного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки підстави, які стали причиною обрання запобіжного заходу і ризики враховані при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали, продовжують мати місце на даний час.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні, кожен окремо, клопотання заперечили, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, вказали на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Просили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказавши, що вважають можливим замінити запобіжний захід.
Також, обвинувачений просив врахувати факт введення воєнного стану у державі, як підставу для зміни запобіжного заходу.
Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.10.2019 року щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого було продовжено.
Розглядаючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд послідовно враховує положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом ( ч. 2 ст. 29 Конституції України).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При вирішенні питання продовження строку дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що дослідження обставин справи на даний час триває, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на даний момент продовжують існувати, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження. Відтак продовжує мати місце достатньо висока вірогідність переховування від суду, що підтверджує ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, зважаючи на те, що на даний час триває експертне дослідження призначене в межах даного провадження, має місце ризик впливу на експертів.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання не спростовують наведених вище обставин. Належних, достатніх та допустимих доказів того, що до обвинуваченого можна застосувати більш м`який запобіжний захід, з огляду на наведені ризики, стадію провадження та відомості про соціальні зв`язки обвинуваченого в ході розгляду клопотання та в процесі судового розгляду не здобуто.
Наявність у обвинуваченого відповідних соціальних зв`язків повинна оцінюватись в сукупності зі всіма іншими обставинами, які враховуються при вирішенні питання застосування чи продовження запобіжного заходу.
Наявні дані про соціальні зв`язки обвинуваченого не спростовують того, що з врахуванням існуючих ризиків у кримінальному провадженні, зокрема можливості переховування від суду та впливу на експертів, застосований по відношенню до обвинуваченого запобіжний захід не може бути змінений.
Беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Суд приходить до висновку, що ризики переховування від суду та впливу на експертів на даному етапі розгляду справи не зменшилися.
Крім того, доводи обвинуваченого щодо введення воєнного стану у державі не спростовують наявності ризиків у кримінальному провадженні. Так, суд враховує характер інкримінованого правопорушення, а саме вчинення злочину який спричинв загибель людини. У свою чергу, в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, які перешкоджають утриманню обвинуваченого у слідчому ізоляторі, внаслідок введення воєнного стану.
При розгляді заявленого клопотання, суд враховує те, що в межах даного провадження призначено експертизу, а тому також має місце ризик впливу на експертів.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_6 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.
Наведене вище свідчить про неможливість застосування іншого більш м?якого запобіжного заходу до обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали, вищенаведені ризики продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням відповідного строку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -
Продовжити щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк дії ухвали становить 60 днів з моменту її проголошення, тобто до 01 травня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2