ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2967/21 Справа № 208/2464/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0001620, 000053 за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року, якою
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,
прокурора - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено остаточне покарання, із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Також ухвалено, що строк покарання засудженому ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 30 січня 2016 року.
Застосовано до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, обвинувачений ОСОБА_5 , поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження цього вироку.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження вироку ОСОБА_5 посилається на те, що він ознайомився з повним текстом оскаржуваного вироку лише в серпні 2021 року у Дніпровському слідчому ізоляторі, а тому вважає, що строк пропущено ним з поважних причин та підлягає поновленню.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши й проаналізувавши доводи, викладені в заявленому клопотанні засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, при цьому апеляційна скарга повинна бути повернута, з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Із матеріалів провадження видно, що оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_5 , було ухвалено судом першої інстанції 09 серпня 2016 року за участі ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 .. Цього ж дня копію вироку отримав ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою з його підписом.
Отже, доводи апелянта про те, що він ознайомився з вироком щодо нього лише в умовах слідчого ізолятору, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Поряд цим, як вказав апелянт в судовому засіданні, частину покарання призначеного оскаржуваним вироком він відбув та був звільнений судом першої інстанції умовно-достроково відповідно до положень ст. 81 КК України.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений був присутній під час проголошення вироку та йому, відповідно до вимог закону, було роз`яснені порядок і строки оскарження вироку, й копію цього вироку, згідно розписки, ОСОБА_5 отримав в день його проголошення 09.08.2016.
Окрім того, ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року засудженого ОСОБА_5 було звільнено з місць позбавлення волі умовно - достроково на невідбутий термін покарання за цим вироком -1 рік 2 місяці 9 днів.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 113, ст. 116 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд також виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт ОСОБА_5 мав об`єктивну можливість у визначений ст. 395 КПК України строк, подати апеляційну скаргу на вирок, проте наданим йому правом не скористався.
При цьому, судом апеляційної інстанції непереборних обставин, які об`єктивно би унеможливлювали подачу апеляційної скарги у строк, визначений КПК України, встановлено не було.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, зазначені в клопотанні засудженого, не можуть вважатися поважними, а пропущений ним процесуальний строк апеляційного оскарження судового рішення, який складає більш ніж 5 років, не може вважатися таким, що підлягає поновленню.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження вироку та вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 399, 405 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим у той же строк, з дня отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_9