Справа № 353/533/21
Провадження № 1-кп/353/104/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження №0000212, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, депутатом не обирався, раніше судимого 14.01.2021 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.; ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.04.2021 року ОСОБА_8 замінено покарання у вигляді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин; згідно довідки Тлумацької РС ФДУ «Центр пробації» громадські роботи відбув повністю, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку),поєднану з проникненням у сховище ( автомобіль).

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_8 10.11.2020 року приблизно о 13 год 30 хв перебував за адресою вул. Незалежності, смт. Обертин, Тлумацького району Івано-Франківської області перед входом у господарство № 47, біля якого стояв автомобіль марки «BMW 525», реєстраційний номер Німеччини НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел щодо викрадення із вказаного автомобіля майна ОСОБА_10 . На виконання свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, 10.11.2020 року близько 13 год 30 хв, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до дверей автомобіля незаконно проник всередину транспортного засобу, відчинив речовий ящик для зберігання дрібних речей «бардачок», який розміщений навпроти переднього сидіння пасажира в салоні автомобіля, з якого таємно викрав грошові кошти в сумі 150 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.11.2020 року становить 5009 грн 07 коп.

Покинути салон автомобіля ОСОБА_8 не встиг, оскільки до місця, де знаходився автомобіль марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не знаючи на той момент про викрадення ОСОБА_8 грошей в сумі 150 Євро, попросили ОСОБА_8 покинути салон вказаного транспортного засобу, оскільки автомобіль йому не належить. Після цього ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 5009 грн 07 коп.

Таким чином, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаному із проникненням у сховище (автомобіль), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він дійсно 10.11.2020 року приблизно о 13 год 30 хв в с.м.т. Обертин перед входом у будинковолодіння № 47 по вул. Незалежності, побачив автомобіль чорного кольору марки "BMW 525". Підібравши до неї ключ, сів у машину та відкривши бідачок, побачив там записний блокнот, у якому було 150 євро. Гроші він забрав собі, а потім віддав іншій людині. Пізніше підійшли невідомі йому хлопці до машини, побачили його всередині автомобіля та сказали, щоб він вийшов з автомобіля. За годину вже до нього приїхали працівники поліції. Щиро кається у вчиненому, збитки потерпілому відшкодував повністю, просив його суворо не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 просив суд суворо не карати обвинуваченого та призначити йому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення із застуванням статті 75 КК України терміном на 1 рік, враховуючи щире каяття останнього, відшкодування збитків потерпілому.
Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України на термін 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив кримінальне провадження розглядати без його участі, претензій до обвинуваченого не має; просив суворо не карати.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та його захисник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаному із проникненням у сховище (автомобіль) та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку п. 1,2 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що він на момент вчинення кримінального правопорушення був раніше не судимий, дане кримінальне правопорушення ним було вчинено вперше, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою, молодою за віком, має місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, та думку потерпілого ОСОБА_10 , викладену в заяві від 21.10.2020 року, про відсутність претензій до обвинуваченого (а.к.п. 50), а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відшкодування збитків потерпілому та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням статті 75 КК України та покладенням частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд також враховує досудову доповідь Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 16.11.2021 року, про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб (а.к.п. 75,76).
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 судом не встановлено.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
- два сліди пальців рук, вилучені під час проведення огляду місця події у с.м.т. Обертин по вул. Незалежності Тлумацького району Івано-Франківської області - зберігати в матеріалах досудового розслідування;
Судові витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_14 МОТРУК