Справа № 307/3558/20
Провадження №1-кп/307/920/20
28 вересня 2021 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , дружини покійного обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2020 року по даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку із його смертю.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Також частиною другою даної статті, передбачені перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Так, реєстр матеріалів досудового розслідування, як процесуальний документ фіксування кримінального провадження є інформаційним додатком до обвинувального акту, який містить відомості про рух утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування.
Так, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 19 листопада 2020 року.
Суб`єктом злочину не можуть бути померлі особи, які перед тим вчинили злочин.
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а повідомлення про підозру складено вже після його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що в порушення ст. 278 КПК України підозра ОСОБА_4 фактично не вручена, так як останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , натомість прокурором в силу ст. 284 КПК України повинно було бути вирішено питання про закриття кримінального провадження, що зроблено не було, а повідомлено про підозру ОСОБА_4 після його смерті.
Так, п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
В даному випадку законодавцем презюмується, що особа є живою, але розшукати її для вручення і ознайомлення з таким повідомленням про підозру є неможливим.
Можливість закриття кримінального провадження щодо померлої особи, яка на час смерті не мала статусу підозрюваного чи обвинуваченого, але стосовно якої органом досудового розслідування зібрано достатньо даних для підозри у вчиненні злочину чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачена.
Діючий КПК України не визначає можливість повідомлення про підозру особі, яка померла на момент встановлення в результаті доказування достатніх даних для такого повідомлення.
Ураховуючи приписи ч.2 ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, надання процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого померлій особі вбачається неможливим.
Така можливість, з огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути сприйнята як порушення деяких елементів права на справедливий суд таких як: право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд; право допитувати свідків обвинувачення.
Таким чином, ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного (обвинуваченого) у розумінні ч.1 ст. 42 КПК України, між ним та державою за життя фізичної особи був відсутній будь-який кримінально-правовий зв`язок, на момент смерті ОСОБА_4 до нього не було спрямовано жодних претензій кримінально-правового характеру (підозр) з боку держави, а це виключає можливість здійснення судового провадження щодо згаданої особи.
З норм ст.42 КПК України випливає, що одними з основоположних прав підозрюваного (обвинуваченого) є в тому числі право: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу;одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом; користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
З обвинувального акту не вбачається, що ОСОБА_5 , як дружина покійного ОСОБА_4 , була наділена правами підозрюваної в частині необхідній їй для реабілітації її померлого чоловіка, проте в підготовчому судовому засідання з`ясувалося, що вона мала намір реабілітувати свого померлого чоловіка ОСОБА_4 .
Таким чином, оскільки близький родич померлого мав намір реабілітувати свого померлого родича, він повинен був бути наділеним правами підозрюваного в частині, необхідній для його реабілітації.
Згідно п. 6 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи забезпечується обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні щодо реабілітації померлої особи.
У підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідають вимогам цього Кодексу (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України).
Вимоги до форми і змісту обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.
Крім того, ст. 291 КПК України визначає вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту, який зокрема, має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого та до нього має додаватися розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта.
Враховуючи, що дружина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 процесуального статусу в провадженні не мала, докази для обґрунтованої підозри органами досудового розслідування було зібрано після настання смерті ОСОБА_4 , повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено 19 листопада 2020 року, тобто вже після настання його смерті, а тому суд вважає, що за даних обставин існує перешкода у закриті кримінального провадження.
Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
Однак, в обвинувальному акті не зазначено про те, що дружина померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 наділялась правами підозрюваної в частині, необхідній для реабілітації її померлого чоловіка, також її статус в даному кримінальному провадженні не визначено, але в обвинувальному акті зазначено, що вона представляє інтереси померлого ОСОБА_4 , хоча вказаний статус не передбачений чинним КПК України.
Керуючись ст.ст. 291, 314-316, 334, 369 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у зв`язку з його смертю - відмовити.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - повернути прокурору Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області з метою усунення вказаних недоліків протягом розумного строку.
Ухвала може оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1