Справа № 304/1412/21 Провадження № 1-кп/304/335/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000433 від 19 жовтня 2018 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порошково, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою загальною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, раніше судимого вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за наступних обставин.

Так, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та засуджено до покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

30 серпня 2018 року засудженого поставлено на облік у Перечинському РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області та під розписку ознайомлено з порядком, умовами відбування покарання у виді громадських робіт та наслідками за ухилення від їх відбування. Цього ж дня ОСОБА_3 видано направлення на відбування покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин до Порошківської сільської ради, до виконання яких він повинен був приступити 03 вересня 2018 року. Однак, останній умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання покарання у виді громадських робіт, з 03 вересня 2018 року по теперішній час без поважних причин не з`явився до Порошківської сільської ради для відбування громадських робіт, чим ухилився від їх відбування, не відбув двісті сорок годин громадських робіт.

Тим самим ОСОБА_3 скоїв проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт є кримінальним проступком.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_3 за місцем фактичного проживання охарактеризований з позитивної сторони, проживає у незареєстрованому шлюбі, скарг на його поведінку з боку сусідів та жителів села не поступало, участі у громадському житті села не приймає, виконкомом Порошківської сільської ради до адміністративної відповідальності не притягався, тимчасово непрацюючий, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним проступку, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу обвинуваченого, те, що раніше судимий, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції, за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого проступку та були б передумовою для застосування ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Окрім цього, суд враховує, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин, та після ухвалення вказаного вироку ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив цей кримінальний проступок після постановлення вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року та набрання ним законної сили, тобто до повного відбуття останнім покарання, йому слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком на підставі ст. 71 КК України

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року у виді громадських робіт строком на 240 годин перевести в арешт з розрахунку, що одному дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт.

На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року у виді арешту строком на 1 (один) день, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць і 1 (один) день.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Згідно з ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Головуюча: ОСОБА_1