Справа № 127/4920/21
Провадження № 1-кп/127/224/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено 16.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000289, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою мотивуючи наступним. Запобіжній захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни, скасування немає. Прокурор зазначив, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду умисних кримінальних правопорушень, тому на переконання прокурора обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки за вчинення кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Прокурор просив врахувати, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому існує ризик вчинення інших аналогічних правопорушень. У обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку прокурора, відсутні вагомі соціально стримуючі фактори, останній не має стабільного джерела доходу, неодружений, не має утриманців. Крім того, прокурор звернув увагу суду, що обвинувачений особисто знайомий з потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, відтак залишається високим ризиком незаконного впливу на потерпілих з метою створення більш сприятливого становища для себе, і відповідно спотворення ще не досліджених судом доказів. Вищевказані обставини дають підстави прокурору вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позицію прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому мотивуючи наступним. Захисник звернув увагу суду на те, що у клопотанні прокурора не зазначені ризики, а лише наявні припущення прокурора що «у разі визнання ОСОБА_4 винним, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, може впливати на потерпілих». На переконання сторони захисту перераховані прокурором ризики є недуманими та нічим не підтверджуються. Захисник просив врахувати, що ОСОБА_4 до його затримання не здійснював впливу на потерпілих, не чинив на них тиску. Адвокат ОСОБА_5 просив також врахувати ту обставину, що знайомий ОСОБА_4 має власну двокімнатну квартиру, одну з кімнат якої він може виділити для проживання ОСОБА_4 , про що в матеріалах справи наявні письмові докази. З урахуванням вищевикладеного, адвокат ОСОБА_5 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з триманням під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора підтримав думку свого захисника.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку обраного обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положено ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні умисних кримінальних правопорушень за які, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. На переконання суду, існує ризик того, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватись від суду, з метою уникнення призначеного покарання, у разі визнання його винним.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).

Судом прийнято до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше судимою. Суду не надано доказів працевлаштування обвинуваченого до затримання, тобто у останнього відсутнє постійне джерело доходу. З обвинувального акту встановлено, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за які передбачена відповідальність ст. 185, 190 КК України, вчинені з корисливих спонукань. Відтак, на переконання суду, у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, останній може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення з корисливих міркувань.

При вирішенні заявленого клопотання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі, вчиненому з корисливих мотивів, способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таке, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, а також обвинувачується за ч. 1 ст. 127 КК України, а саме катування, тобто умисне заподіяння морального страждання шляхом інших насильницьких дій з метою залякування потерпілого. Крім вищевикладеного, судом врахована позиція потерпілих, які наполягали на продовженні ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відтак на переконання суду, існує ризик впливу на потерпілих, з метою зміни їх показів наданих на досудовому слідстві.

Крім того, існує ризик, що у разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, останній може перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді іншим чином.

Судом врахована та обставина, що обвинувачений має соціальні зв`язки, а саме матір. Однак вказана обставина не виключає того, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, чи іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Таким чином, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_13 , характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 08.12.2021 до 05.02.2022 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду, в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: