Справа №295/978/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000090 від 29.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому вказав, що 09 квітня 2013 року ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №87 від 12.04.2013 року ОСОБА_5 було зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та в подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 №147 від 30.04.2013 року призначено на посаду кулеметника-розвідника 1-го відділення розвідки технічними засобами взводу розвідки технічними засобами

17.08.2014 року о 8 год. 20 хв., під час проведення контрольного шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 було виявлено відсутність солдата строкової служби ОСОБА_5 . Організовані пошуки ОСОБА_5 результатів не дали.

Відповідно до ст.ст. 19, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, сумлінно ї чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, Доручених йому за посадою, та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до вимог ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
Однак, солдат ОСОБА_5 , в ході проходження військової служби за призовом, вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що 17 серпня 2014 року, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на строковій військовій службі за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1 1, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та, без поважних причин і без дозволу командування, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , після чого до вказаної військової частини більше не повертався, проводить час на власний розсуд, службові обов`язки не виконує. Допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 показали, що 17.08.2014 року ОСОБА_5 самовільно залишив розташування в/ч НОМЕР_1 без поважних на те причин та до частини не повернувся, обов`язки по службі не виконує. Окрім цього підозра обґрунтовується доповіддю командира в/ч НОМЕР_1 №1491 від 20.08.2014 року; актом проведення службового розслідування стосовно самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження окремо та у їх сукупності. 30 вересня 2014 року старшим слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000090, в порядку ст. ст. 111, 278 КПК України солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. 30 вересня 2014 року старшим слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_9 , досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000090 зупинене та підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий вказав, що для забезпечення явки до органів досудового розслідування солдата ОСОБА_5 , з метою запобігання подальшому переховуванню підозрюваним від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу тримання під вартою. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , для проведення процесуальних дій не з`являється, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та переховується від органів досудового розслідування, зв`язку з чим орган досудового розслідування просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді слідчим суддею Богунського районного суду міста Житомира клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, проаналізувавши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 188 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно зі ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, в тому числі, коли підозрюваного оголошено в розшук. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Згідно зі ст. 282 КПК України у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора.

Слідчі (розшукові) дії визначені та регламентовано порядок їх проведення главою 20 розділу ІІІ (досудове розслідування) КПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. До слідчих (розшукових) дій належать допити, пред`явлення особи чи речей для впізнання, пред`явлення трупа до впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, експертизи.

Із матеріалів клопотання слідує, що дане кримінальне провадження є зупиненим, доказів відновлення провадження в порядку ст. 282 КПК України не надано, а тому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення кримінального провадження не можуть бути застосовані у кримінальному провадженні, яке є зупиненим, оскільки такі дії суперечать вимогам ст. 280 КПК України. Звернення до слідчого судді з клопотаннями про надання дозволу на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є слідчими (розшуковими) діями, спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного. У разі необхідності звернутися до слідчого судді з відповідними клопотаннями слідчий, з урахуванням вимог ст. 282 КПК України, зобов`язаний відновити досудове розслідування та внести такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, статтею 42 КПК України регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. ст. 276, 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Статтею 135 КПК України (глава 11) визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а саме визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом регламентовано ст. 136 КПК України, відповідно до якої належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Разом з тим, слідчому судді не надано жодних доказів того, що слідчим дотримано визначений кримінальним процесуальним законодавством порядок вручення підозри. Будь-які відомості про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , отримання повідомлення дорослими членами сім`ї чи іншою особою, яка з ним проживає, житлово-експлуатаційною організацією за місцем проживання підозрюваного або адміністрації за місцем його роботи, в матеріалах долучених справи відсутні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором на підставі матеріалів долучених до клопотання не доведено, що ОСОБА_5 належним чином повідомлено про підозру або складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 в силу ст. 42 КПК України не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а отже щодо нього не може бути вирішено питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не може бути наданий дозвіл на його затримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Крім того, під час розгляду клопотання прокурором не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування, не надано доказів проведення слідчих (розшукових) дій, а також не доведено, що одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, він до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу. Також клопотання про надання дозволу на затримання подане в кримінальному провадженні, яке є зупиненим, про що зазначалось вище, і дана обставина взагалі виключає процесуальну можливість звернення прокурора, або слідчого за погодженням із прокурором, із таким клопотанням з огляду на вимоги КПК України.

Тому клопотання є необґрунтованим і в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 188 190 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1