Провадження №: 1-кс/755/4446/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002864 від 03.10.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого двірником, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

5 жовтня 2021 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 03.10.2021 року приблизно о 18 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у житловій кімнаті свого помешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 розпочався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків. В ході вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, взяв до свої рук кухонний ніж та наблизившись до потерпілого ОСОБА_7 , наніс йому чотири ножових поранення в область грудної клітини та одне ножове поранення в область спини.

В результаті спричинених тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_7 помер через короткий проміжок часу.

04 жовтня 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом від 03.10.2021 року, протоколом огляду місця події (трупа) від 03.10.2021 року, повідомленням КМКБ СМЕ від 04.10.2021 року, протоколом обшуку від 03.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.10.2021 року, речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного заперечив проти запобіжного заходу, вважаючи підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, необґрунтованою. Послався на те, що докази, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу свідчать саме про перебування підозрюваного у стані необхідної оборони, так як витяг із бази «Армор», наданий слідчим, підтверджує неодноразове притягнення сина ОСОБА_4 до відповідальності за домашнє насильство, застосоване до батька, а також дані протоколів допиту свідків свідчать про те, що син ОСОБА_4 ОСОБА_7 вживав наркотичні засоби, зловживав алкогольними напоями, систематично бив свого батька, вибивав вхідні двері, коли батько йому не відчиняв.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що його дії щодо нанесення сину ножем ударів були викликані тим, що син у вечірній час прийшов додому в неадекватному стані, почав кидатися на нього, бити домашніх тварин, які живуть у їх квартирі, після чого між ними почалась бійка, в ході якої, син почав наносити йому удари дошкою, в процесі боротьби вони обидва впали на підлогу, і з метою самозахисту, він наніс удари ножем сину, крім того, підозрюваний зазначив, що протягом багатьох років потерпав від побоїв від сина, який зловживав алкоголем, вживав наркотичні речовини, поводив себе неадекватно, розводив багаття в квартирі, також син був судимий за вбивство, а тому він ( підозрюваний) боявся за своє життя. Також ОСОБА_4 зазначив, що має постійне місце проживання та роботи, працює на двох роботах двірником, не має наміру ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленні істини у справі.

Крім того, в судовому засіданні були дослідженні письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме: рапорт о/у ВКП Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 03.10.2021 року, протокол огляду місця події (трупа) від 03.10.2021 року, повідомленням КМКБ СМЕ від 04.10.2021 року, протокол обшуку від 03.10.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03.10.2021 року, який зазначив, що є лікарем і приїхав у складі швидкої медичної допомоги на виклик, де їх зустрів ОСОБА_4 та повідомив, що він є батьком потерпілого, який потребує медичної допомоги і саме він (баько) його вдарив ножем; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 03.10.2021 року, яка зазначила, що є сестрою підозрюваного, прийшла місце події, оскільки їй повідомила сусідка брата, біля квартири побачила племінника, який був в крові, лежав на підлозі, біля нього були працівники швидкої медичної допомоги, також вказала, що племінник вживав наркотичні засоби і алкогольні напої, поводив себе неадекватно, наносив тілесні ушкодження її брату; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 03.10.2021 року, яка зазначила, що є сусідкою ОСОБА_4 , знає про те, що його син поводив себе неадекватно, постійно бив батька і вибивав двері; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 03.10.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.10.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 03.10.2021 року, витяг з бази «Армор» відносно ОСОБА_7 про неодноразові виклики працівників поліції у зв`язку із вчинення ним правопорушень, у тому числі і домашнього насильства.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, вислухавши доводи учасників судового розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Отже, не вирішуючи наперед питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчи суддя приходить до висновку про обгрунтованість підозри.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У клопотанні слідчого зазначено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити злочинну діяльність.

Водночас, як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором та слідчою не доведено наявності цих обставин, відсутні докази про те, що ОСОБА_4 намагався втекти, впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не може бути застосовано відносно ОСОБА_4 . Зокрема, як встановлено в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, роботу та стабільне джерело доходу, раніше не притягувався до кримінальної або ж адміністративної відповідальності, позитивно характеризується.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002864 від 03.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого двірником, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту, в певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, (в залежності від стадії кримінального провадження).

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- в період часу з 22 години до 06 години не залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, (в залежності від стадії кримінального провадження), крім випадків, необхідності явки для проведення слідчих та процесуальних дій;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду, (залежно від стадії кримінального провадження).

Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом, в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя