Справа № 645/1884/21
Провадження № 1-кс/645/39/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.
10.01.2021 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла заява захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, яка обґрунтована тим, що у захисника виникають сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_5 при розгляді справи, а також порушення встановленого частиною третьою статті 25 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022 року вказана заява про відвід судді надійшла до провадження судді ОСОБА_1 ..

В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали заяву в повному обсязі та просили суд її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді були повідомлені своєчасно та належним чином.

11.01.2022 року до суду надійшло клопотання адвоката потерпілих ОСОБА_7 , в якому він просив проводити судове засідання з розгляду заяви про відвід судді без участі потерпілих та представника потерпілих та відмовити у задоволенні заяви про відвід судді.

12.01.2022 року до суду надійшло клопотання процесуального керівника прокурора відділу 31/3 обласної прокуратури ОСОБА_8 про розгляд заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 без його участі, в якому прокурор проти задоволення заяви заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 надала заяву від 11.01.2022 року, в якій просила розглядати заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід за її відсутності, проти зазначених в обґрунтування заяви обставин заперечує.

Дослідивши заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження № 645/1884/21, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, вказане кримінальне провадження перебувало на розгляді у судді ОСОБА_9 відповідно до звіту про автоматизований розподіл судових справ між суддями у справі №645/1884/21. 16.08.2021 року відповідно до звіту про повторний автоматизований розподіл справ між суддями у справі №645/1884/21 головуючим суддею обрано ОСОБА_10 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді ОСОБА_9 30.08.2021 року головуючим суддею у справі №645/1884/21 ОСОБА_10 постановлено ухвалу, якою заявлено про самовідвід від розгляду вказаного кримінального провадження, та 06.09.2021 року справу №645/1884/21 передано на повторний авторозподіл, що підтверджується звітом про повторний автоматизований розподіл справ між суддями від 06.09.2021 року. Відповідно до вказаного звіту головуючим суддею обрано ОСОБА_5 у зв`язку із самовідводом (ухвалою про самовідвід).
Заявник вважає, що головуючий суддя ОСОБА_11 не може брати участь у розгляді справи №645/1884/21 у зв`язку з порушенням процесуального порядку її призначення та підлягає відводу, оскільки передання суддею ОСОБА_10 справи №645/1884/21 на повторний авторозподіл здійснено з грубим порушенням процесуального законодавства, оскільки суддя ОСОБА_10 при винесені ухвали про самовідвід посилалася на наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 75 КПК України, у зв`язку з тим, що потерпілі по кримінальному провадженню є близькими родичами друзів судді ОСОБА_10 , проте суддя ОСОБА_10 не називала жодних прізвищ її знайомих, не вказала спорідненість зв`язків між її знайомими та потерпілими та будь-яким іншим чином не вмотивувала підстави для її самовідводу. При цьому у чинному КПК України відсутні норми, які б регулювали питання пов`язані з самовідводом судді, якщо він є знайомим потерпілого.
Таким чином, заявник вважає, що у судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 були відсутні підстави для самовідводу, передбачені ч. 1 ст. 75 КПК України.
Крім того, заявник наголосив на порушенні процесуального порядку розгляду заяви про самовідвід суддею ОСОБА_10 , оскільки вона самостійно розглянула свою ж заяву про самовідвід, чим порушила процесуальний порядок розгляду таких заяв, передбачений ст. 81 КПК України.
Таким чином, посилаючись на те, що суддею ОСОБА_10 взагалі не було подано письмової заяви про самовідвід, а була зроблена необґрунтована заява в неналежній формі (викладена в ухвалі від 30.08.2021 у справі №645/1884/21), то повноваженнями головуючого судді у справі №645/1884/21 продовжує залишатися ОСОБА_10 , та вважає, що суддя ОСОБА_5 взагалі не має жодних повноважень на розгляд вказаного кримінального провадження.
Заявник вважає, що суддя ОСОБА_5 , отримавши для розгляду кримінальне провадження №645/1884/21, не звернула увагу на процесуальні порушення під час розгляду заяви про самовідвід, не надала значення втручанню судді ОСОБА_10 в процес повторного авторозподілу справи, після передання їй справи №645/1884/21 не заявила самовідвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, а призначала судові засідання, викликала учасників справи та продовжувала розгляд вищевказаної справи. За таких обставин, заявник вважає, що існують обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_5 .
Вирішуючи заявлений відвід, суд виходить із наступного.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді передбачений статтями 75, 76 КПК України, це зокрема, й наявність сумніву у неупередженості судді та порушення встановленого частиною третьою статті 25 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.

Однак до таких підстав не належить незгода з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю судді, суду. У випадку наявності такої, КПК України встановлює засаду забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КПК України).

З огляду на зазначене, обставини незгоди учасників з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю судді, суду, підлягають розгляду у рамках їх оскарження і не можуть бути предметом розгляду відводу.

При цьому, вирішуючи питання відводу судді від участі в розгляді кримінального провадження, суддя не наділений процесуальними повноваженнями надавати правову оцінку процесуальним рішенням, прийнятим суддею під час розгляду справи. До повноважень судді в даному випадку належить виключно встановлення наявності або відсутності обставин, які унеможливлюють участь судді в розгляді справи, та/або свідчать про його упередженість, необ`єктивність чи особисту зацікавленість.

Що ж стосується неупередженості, то у рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Суд не вбачає ознак власної упередженості судді ОСОБА_5 з огляду на те, що суддя не наділена процесуальними повноваженнями надавати правову оцінку процесуальному рішенню, прийнятому суддею ОСОБА_10 під час розгляду справи № 645/1884/21, на підставі якого справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Щодо інших доводів заявленого відводу, слід зазначити наступне.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Проніна проти України» (від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00) зазначається, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Таким чином, з огляду на позицію ЄСПЛ, беручи до уваги положення статей 75, 76, 80 КПК України, суд не вважає за необхідне давати детальну відповідь на кожен аргумент заявленого відводу, беручи до уваги, що решта доводів зводиться до незгоди з ухваленими судом процесуальними рішеннями, його діями, а також і діями головуючого під час провадження у справі, що не можуть породжувати об`єктивно обґрунтовані сумніви у неупередженості складу суду за відсутності доказів такого.

Всі рішення та дії суду зафіксовані у матеріалах кримінального провадження, з яких вбачаються їх мотиви, а незгода учасників з ними може бути висловлена та перевірена в рамках реалізації права на оскарження, що відповідає основоположним засадам кримінального провадження (7 КПК України).

Враховуючи викладене, за результатами розгляду даної заяви про відвід не встановлено обставин, які б виключали участь судді ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження

Керуючись ст.ст. 80-81 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений 13.01.2022 року.
Суддя ОСОБА_12