Справа № 201/8274/21
Провадження № 1-кс/201/2561/2021
УХВАЛА
Іменем України
26 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000439 внесеного до ЄРДР 24.06.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з вищевказаною скаргою на постанову дізнавача ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000439 внесеного до ЄРДР 24.06.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В поданій скарзі заявниця не погоджується із постановою слідчого про закриття кримінального провадження та зазначає наступне.
Закриваючи кримінальне провадження дізнавач як на підставу закриття посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування було проведено комплекс дій, направлених на встановлення особи, яка вчинила кримінальний проступок, також спрямованих на встановлення свідків та очевидців даної події, однак інформації, яка б становила інтерес не було встановлено. Тому дізнавач робить висновок про відсутність складу злочину.

Однак, жодних дій на встановлення місця знаходження особи, яка вчинила вищезазначене кримінальне правопорушення вчинено не було. Зокрема дізнавачем ОСОБА_4 не було вжито заходів щодо встановлення за геолакацією точної адреси місця перебування викраденого мобільного телефону, не отримано тимчасового доступу до речей і документів, а саме до відео-файлів із записом камер відеоспостереження за період з часу з 14:00 год по 17:00 год від 23 червня 2021 року, що знаходяться на території аквапарку по АДРЕСА_1 , які дадуть можливість встановити особу, яка причетна до вказаного кримінального правопорушення, довести її причетність до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено свідків та недопитано їх.

Дізнавач в мотивувальній частині своєї постанови зазначив, що можливих свідків події та наявність відеоспостереження, в тому числі особи причетної до кримінального правопорушення встановити не виявилось можливим. Проте, які саме заходи були вжиті для цього у постанові дізнавача ОСОБА_5 не зазначається. Також у постанові йдеться про те, що потерпілою не було надано документів підтверджуючих майновий збиток завданий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, однак як вже було вищезазначено, такі документи надавались дізнавачу під час допиту потерпілої 24 червня 2021 року.

Отже дізнавач обґрунтував постанову посилаючись на обставини, які не відповідають дійсності. Таким чином досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи.

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 належним чином не аргументував свою постанову про закриття кримінального провадження, не звернув уваги на пояснення потерпілої щодо можливого місця проживання, роботи особи причетної до злочину, місця знаходження викраденого телефону, не вжив належних заходів для встановлення чи спростування наданої інформації, а тому оскаржувана постанову про закриття кримінального провадження є незаконною та необгрунтованою.

Скаржниця надала суду заяву про розгляд скарги без її участі, просила її задовольнити.
Дізнавач ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що наявні докази в матеріалах справи. Суд неодноразово інформував орган досудового розслідування про необхідність явки в судове засідання і надання суду для дослідження матеріалів кримінального провадження. Такі вимоги суду були проігноровані, матеріали кримінального провадження надані не були.
Відповідно до ст. 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Таким чином сторона захисту, потерпілий можуть звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, в якому можуть просити слідчого або прокурора про виконання певних процесуальних дій, а останні мають розглянути таке клопотання та у межах дискреційних повноважень прийняти рішення про проведення процесуальних дій або відмову у їх проведенні.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Слідчим суддею встановлено, що дізнавачем ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000439 внесеного до ЄРДР 24.06.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Постановою дізнавача ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року закрито кримінальне провадження № 0000439 внесеного до ЄРДР 24.06.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову дізнавач формально описав склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

Слідчий суддя погоджується з доводами скаржниці про те, що дійсно дізнавачем ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не вчинено всіх можливих слідчих дій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому слідчий/дізнавач повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності. Зі змісту ст. 306, 307 КПК України вбачається, що слідчий суддя при розгляді скарги про закриття кримінального провадження має пересвідчитися в цьому. Не надання матеріалів кримінального провадження не дає слідчому судді можливості пересвідчитися в тому що кримінальне провадження було закрито з законних підстав, а за такого єдиним законним рішенням слідчого судді є рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки у разі втрати матеріалів кримінального провадження, лише таке рішення дозволяє здійснити заходи до його відновлення.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, дізнавач лише описала склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, однак не вказала, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, а також не конкретизувала об`єктивної сторони діяння.

Доводи, надані скаржником, органом досудового розслідування в поданій скарзі не спростовані. Проігноровано вимогу слідчого судді про надання матеріалів кримінального провадження.

Також жодної конкретної процесуальної дії, яка була проведена під час досудового розслідування не вказано. Жодних вказівок, які б свідчили на розслідування вказаного провадження не зазначено. Постанова про закриття кримінального провадження містить лише формальний опис складу злочину та те, що обов`язковою ознакою складу злочину є майнова шкода потерпілому, однак без зазначення конкретної інформації, які саме слідчі дії були проведені, які були отримані результати, яким чином встановлювалася інформація щодо свідків чи очевидців, які могли б підтвердити факт скоєння кримінального проступку.

При цьому, слідчий суддя, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому чи дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Отже, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи, тому слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Оскільки 03 серпня 2021 року скаржницею отримано постанову про закриття кримінального провадження, у встановлені законодавством строки вона звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргу на вказану постанову. За результатами розгляду скарги Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 12 серпня 2021 року постановлено ухвалу про залишення скарги без задоволення з підстав її неналежного оформлення. 16 серпня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська подано нову скаргу на постанову про закриття кримінального провадження від 30 червня 2021 року, але при цьому строк для подачі скарги є пропущеним.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Причини за яких скаржницею пропущений строк для подачі скарги пов`язані з розглядом Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська скарги щодо якої постановлено вищевказану ухвалу суду, а також часом необхідним для складання скарги від 16 серпня 2021 троку.

Отже строк для подачі скарги на постанову про закриття кримінального провадження пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що дізнавачем під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 56, 93, 110, 153, 220, 284, 303 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк для подачі скарги.

Скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000439 внесеного до ЄРДР 24.06.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.
Постанову дізнавача ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000439 внесеного до ЄРДР 24.06.2021 року, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1