печерський районний суд міста києва
Справа № 757/852/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальної фірми «КРИПТОН» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001514 та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
11.01.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальної фірми «КРИПТОН» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001514 та зобов`язання вчинити дії.

Особа, яка подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлена належним чином. Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляду скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримав.
Уповноважена особа Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань в засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила.
Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та стислі строки розгляду скарги, враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши скаргу та дослідивши додані матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001514 від 26.09.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 425 КК України.

З метою реалізації ТОВ НВФ «КРИПТОН» права на захист та забезпечення принципу змагальності у кримінальному процесі, представником товариства подано клопотання до органу досудового розслідування від 17.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0001514 від 26.09.2019.

У відповідь на вказане клопотання, слідчим направлено лист від 24.12.2021 за вих. № 42118-21/10-5-02-22989/21 про розгляд звернення адвоката за підписом старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_4 , в якому зазначено, що заявник не є стороною в кримінальному провадженні № 0001514 від 26.09.2019.

Так, статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.

Заявник вказує, що кримінальне провадження № 0001514 від 26.09.2019 розслідується ГСУ ДБР та в ході якого стороною обвинувачення проводилися слідчі дії та інші процесуальні дії відносно ТОВ НВФ «КРИПТОН» і його службових осіб, зокрема, проводилися обшуки за адресами здійснення діяльності товариства, здійснювалися інші дії, які на думку заявника, обмежували законні права та інтереси товариства та третіх осіб.

Відповідно до п.16-1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Під час вивчення скарги слідчим суддею встановлено, що заявником не долучено до матеріалів скарги витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0001514 від 26.09.2019, а з матеріалів скарги не вбачається, що в даному кримінальному провадженні заявник є учасником кримінального провадження.

Скаржник також не надав відповідних ухвал суду чи інших належних допустимих і достовірних доказів, які підтверджують, що товариство є особою, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Таким чином, оскільки заявник ТОВ НВФ «КРИПТОН» не є стороною кримінального провадження №0001514, доказів на підтвердження того, що товариство є іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування не надав, відтак, останній не наділений процесуальними правами, передбаченими ч. 1 ст. 220 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Сукупність вказаного переконує у відсутності бездіяльності заявленого суб`єкта оскарження, оскільки ним дотримано положення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Оскільки під час судового розгляду не встановлено бездіяльності слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 26, 40, 42, 46, 57, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальної фірми «КРИПТОН» на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001514 та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1