Єдиний унікальний номер справи 185/5166/21
Провадження № 1-кп/185/489/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 18 червня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16 лютого 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 240 годин громадських робіт;

-21 травня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання покарання у виді 240 годин громадських робіт, що було призначено вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року, покаранням, що призначається за ч. 1 ст. 190 КК України, остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року скасований в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок, за яким за ч. 1 ст. 190 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року виконувати самостійно,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2021 року до Павлоградського міськрайонного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року, згідно якого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_3 було призначено покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

08 квітня 2021 року ОСОБА_3 був ознайомлений із порядком відбування покарання, а також наслідками за ухилення від виконання громадських робіт, про що була відібрана його підписка.

08 квітня 2021 року ОСОБА_3 було видане направлення до голови Межиріцької сільської ради, згідно якого останній повинен приступити до відбування покарання з 12 квітня 2021 року.

ОСОБА_3 до Межиріцької сільської ради для відбуття призначеного судом покарання для відпрацювання громадських робіт згідно складеного ним графіку на травень не з`явився 26, 27 та 28 травня 2021 року. Крім того, ОСОБА_3 до Межиріцької сільської ради для відбуття призначеного судом покарання для відпрацювання громадських робіт згідно складеного ним графіку на червень 2021 року не з`явився 02, 03, 04, 09, 10 та 11 червня 2021 року.

Продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього ухвалою суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, ОСОБА_3 без поважної причини не з`явився до Межиріцької сільської ради, для відпрацювання громадських робіт, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був неодноразово письмово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, не відбував громадські роботи в Межиріцькій сільській раді, чим ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт, присуджених йому Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбуття покарання у вигляді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що вироком суду він був засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Він був ознайомлений із порядком відбування покарання та наслідками ухилення від виконання громадських робіт. 08 квітня 2021 року йому було видане направлення до голови Межиріцької сільської ради, згідно якого він повинен був приступити до відбування покарання з 12 квітня 2021 року. Він відпрацював 72 години, а потім не з`являвся на відпрацювання громадських робіт, оскільки працював на інших роботах.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона працює у Павлоградському міськрайонному відділі філії Державна установа «Центр пробації» у Дніпропетровській області та знайомила ОСОБА_3 з порядком відбування покарання, а також наслідками за ухилення від виконання громадських робіт. Має довідку про те, що останній відпрацював на території Межиріцької сільської ради 72 години громадських робіт з 240.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що працює керівником відділу Межиріцької сільської ради, куди ОСОБА_3 прибув відпрацьовувати громадські роботи. Було складено графік робіт, згідно якого ОСОБА_3 відпрацював 72 години громадських робіт з 240 год. Останній повідомляв, що йому не зручно відпрацьовувати по 4 години на день, оскільки в нього є ще одна робота, на якій він працює, щоб утримувати сім`ю. Однак графік відпрацювання не змінював.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Згідно попередження про притягнення до кримінальної відповідальності від 08 квітня 2021 року вбачається, що з порядком та умовами відбування покарання ОСОБА_3 був ознайомлений, а також попереджений, що у випадку ухилення від відбуття покарання на підставі ст. 389 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності.

Розпорядженням сільського голови Межиріцької сільської ради № 111-р від 14 квітня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 прийнятий на відбування безоплатних громадських робіт в кількості 240 годин з 14 квітня 2021 року на території Межиріцької сільської ради по 4 години на день, згідно направлення Павлоградського МРВ філії державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області.

За довідками сільського голови Межиріцької сільської ради від 31 травня 2021 року, 15 червня 2021 року, 23 липня 2021 року засуджений ОСОБА_3 на підставі направлення від 08 квітня 2021 року № 21/20/2334-21/1 останній прийнятий на роботу в виконавчий комітет Межиріцької сільської ради, та з ним укладений договір цивільно-правового характеру, був складений графік робіт, з яким ОСОБА_3 був ознайомлений, однак з 26 травня 2021 року не з`являвся на відпрацювання, про причини неявки на роботі не повідомляв.

Згідно довідки сільського голови Межиріцької сільської ради від 23 липня 2021 року засуджений ОСОБА_3 не з`явився 17 червня 2021 року для складання графіка на липень та відпрацювання громадських робіт, про причини неявки не повідомив.

Відповідно графіків виходу на роботу засудженого до громадських робіт за квітень та травень 2021 року, ОСОБА_3 повинен був з 14 квітня 2021 року по 4 години на день працювати на території Межиріцької сільської ради.

Згідно табелю виходу на роботу за квітень та травень 2021 року обвинувачений ОСОБА_3 відпрацював 72 години.

Обвинувачений ОСОБА_3 органом пробації був попереджений про те, що у випадку ухилення від відбуття покарання на підставі ст. 389 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності, про що свідчить письмове попередження від 17 червня 2021 року.

Відповідно довідки Павлоградського МРВ Державної установи «Центр пробації» № 1911 від 18 листопада 2021 року, гр. ОСОБА_3 , прийнятий на роботу в виконавчий комітет Межиріцької сільської ради, та з ним укладений договір цивільно-правового характеру на термін відбування засудженим громадських робіт у вигляді 240 годин. Як вбачається з довідки, з 26 травня 2021 року та по теперішній час засуджений ОСОБА_3 не з`являється для складання графіка на листопада та відпрацювання громадський робіт, про причини неявки не повідомив. Станом на 18 листопада 2021 року засуджений ОСОБА_3 відпрацював 72 години.

Зазначені докази винуватості ОСОБА_3 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного злочину вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується задовільно, має на триманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального проступку, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді арешту.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до 240 годин громадських робіт.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, обвинувачений вчинив 11 червня 2021 року, тобто після винесення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року, тому суд вважає необхідним приєднати не відбуту частину покарання за вищевказаним вироком суду.

Частиною першою ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд приймає до уваги, що згідно табелю виходу на роботу за квітень та травень 2021 року ОСОБА_3 відпрацював у Межиріцькій сільській раді 72 години.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді арешту із застосуванням ст. 71 КК України.

На підставі п. 4 ч. 1 ст.72 КК України слід перевести покарання з розрахунку одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, тобто 168:8= 21 днів арешту.

Вирок Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року, згідно якого ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Вирок Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирається.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя: ОСОБА_1