Справа № 346/5991/21
Провадження № 1-кп/346/704/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 1-кп/346/704/21, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.11.2021 року за № 0000417, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, судимого 15.07.2020 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ст. 395 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.05.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 21.09.2021 року,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 засуджений Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 395, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого 21.09.2021 року, на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2021 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовано наступні обмеження: знаходитись щоденно за місцем проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; заборона виїзду в особистих справах за межі Коломийського району Івано-Франківській області без дозволу Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області; з`являтись кожну суботу місяця з 08 год. до 10 год. на реєстрацію у Коломийський РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Із даною ухвалою ОСОБА_3 ознайомлено під підпис.
Однак, ОСОБА_3 , в порушення вищевказаного рішення суду та ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», порушив встановлені йому судом обмеження із відбуттям адміністративного нагляду при наступних обставинах.

Так, при перевірці поліцейським офіцером громади Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 дотримання піднаглядним ОСОБА_3 правил адміністративного нагляду, останній з 15.11.2021 року по 16.11.2021 року за місцем проживання був відсутній. Під час проведення заходів, направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 встановлено, що останній 16.11.2021 року умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно, без дозволу Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, залишив постійне місце проживання та поїхав в с. Марківці Тисменицької ТГ Івано-Франківської області.
Встановлено, що 16.11.2021 року близько 12:00 год. ОСОБА_3 в с. Марківці, по вул. Центральна, Тисменицької ТГ Івано-Франківської області, біля магазину Продукти перебував без засобів індивідуального захисту. 16.11.2021 року поліцейським офіцером громади Івано-Франківського РВП ОСОБА_5 складено постанову по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_3 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил карантину щодо людей.
Вчиненим кримінальним проступком ОСОБА_3 порушив обмеження, передбачені п. 2 ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.10.2021 року про встановлення адміністративного нагляду відносно останнього, а саме заборона виїзду в особистих справах за межі Коломийського району Івано-Франківській області без дозволу Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області» та ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд особами, що звільнилися з місць позбавлення волі».
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, є кримінальним проступком.
Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліках в наркологічному та кабінеті психіатра, характеризується за місцем проживання посередньо.
Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.
Питання про речовий доказ слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Строк відбуття призначеного покарання у вигляді арешту обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .
Речові докази - справу адміністративного нагляду ОСОБА_3 , залишити в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1