ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/437/22 Справа № 205/5643/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0001590, 0002503, 0001923, 0003649, 0003699, 0001678, 0000491 відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02 жовтня 2019 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

17 лютого 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;

07 липня 2021 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1, 310 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, вдівця, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 185 ч. 1 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
- за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання покаранням у виді 5 років позбавлення волі, призначеним за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2021 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з 31 липня 2019 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 не обирався.

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Строк покарання ОСОБА_9 відраховувати з 18 грудня 2020 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_9 залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки та один місяць;
- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
Строк покарання ОСОБА_10 відраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Як встановлено судом, ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, близько 14 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку № 19 по пр. Івана Мазепи, в м. Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «Л-Д» діаметром 620 мм, вартістю 1280 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, приблизно о 15 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, близько 15 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку № 11 по вул. Володимира Івасюка, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «Л-Д» діаметром 620 мм, вартістю 1280 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, приблизно о 16 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, близько 17 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку № 4 по вул.Коксовій, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «Л-Д» діаметром 670 мм, вартістю 880 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, приблизно о 18 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, близько 18 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку №33 по вул.Караваєва, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «Л-Д» діаметром 620 мм, вартістю 880 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, приблизно о 19 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, близько 20 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку №18 по вул.Повітрянофлотській, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «Л-Д» діаметром 620 мм, вартістю 1280 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, приблизно о 21 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, близько 22 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку №31 по вул.Берінга, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «Л-Д» діаметром 610 мм, вартістю 650 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 17 березня 2019 року, приблизно о 23 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 19 березня 2019 року, близько 18 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку №126 по вул.Григорія Сковороди, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «В-Б» діаметром 640 мм, вартістю 1200 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 19 березня 2019 року, приблизно о 19 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 19 березня 2019 року, близько 20 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку №47 по вул.Некрасова, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «Л-Д» діаметром 620 мм, вартістю 1280 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 19 березня 2019 року, приблизно о 21 годині, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 19 березня 2019 року, близько 22 години 15 хвилин, знаходився поблизу будинку №2а по вул.Ломаній, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люка типу «В-Б» діаметром 150 мм, вартістю 1200 грн., яка належить КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 19 березня 2019 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану металеву кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 15 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку №14 на ж/м Червоний Камінь, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люку типу «В-Б» діаметром 640 мм, вартістю 1200 грн., яка належний КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 16 години, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 17 години 15 хвилин, знаходився поблизу будинку №19 на ж/м Червоний Камінь, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люку типу «Б-Л» діаметром 610 мм, вартістю 650 грн., яка належний КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 17 години 30 хвилин, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 18 години 45 хвилин, знаходився поблизу будинку №14 по пров.Парусний, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люку типу «С-Б» діаметром 650 мм, вартістю 1400 грн., яка належний КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 19 години, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 20 години 15 хвилин, знаходився поблизу будинку №3 по вул.Гідропарковій, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люку типу «В-Б» діаметром 640 мм, вартістю 1200 грн., яка належний КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 20 березня 2019 року, близько 20 години 30 хвилин, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 15 травня 2019 року, близько 18 години 50 хвилин, знаходився поблизу будинку №3 по вул.Качалова, в м.Дніпро, де побачив каналізаційний колодязь, накритий чавунною кришкою люку типу «С-Б» діаметром 650 мм, вартістю 1400 грн., яка належний КП «Дніпроводоканал», після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , 15 травня 2019 року, близько 18 години 55 хвилин, знаходячись у зазначеному місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, взяв вказану кришку та помістив її до поліетиленового пакету чорного кольору, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши КП «Дніпроводоканал» майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_11 , вчиняючи злочин повторно, а також обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 10 червня 2019 року, близько 14 години 30 хвилин, перебували біля магазину «Продуктовий», який розташований за адресою: м.Дніпро, с.Ясне, вул.Г.Сковороди 39Б, де вступили між собою у попередню змову на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в той же день, приблизно о 15 годині, підійшли до домоволодіння АДРЕСА_2 та діючи таємно, із корисливих міркувань, через вікно проникли до будинку, звідки викрали майно потерпілого ОСОБА_12 , а саме:
- проводи мідні у кількості 3 бухт по 500 метрів, у виробах; тепловентилятор будівельний; совкова лопата з нержавіючої сталі; штикова лопата з нержавіючої сталі, вартість яких не визначена;
- розетки електричні (нові), у кількості 20 шт., на суму 875 грн.;
- вимикачі електричні (нові), у кількості 20 шт., на суму 875 грн., а всього на загальну суму 1750 грн., після чого з місця злочину зникли, завдавши потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 11 червня 2019 року, приблизно о 21 годині 50 хвилин, знаходився поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , в той же день, приблизно о 22 годині, через отвір у паркані проник на територію зазначеного домоволодіння, де переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, за допомогою будівельного риштування (ліса) через віконний отвір проник до будинку, звідки викрав майно потерпілого ОСОБА_12 , а саме:
- бруси дерев`яні 50*100*4,5, у кількості 12 штук, вартістю 1040 грн.;
- перфоратор «Bosch» 2х24, вартістю 4 922 грн.50 коп.;
- перфоратор «Bosch» 2х26, вартістю 5 370 грн.;
- шуруповерт «Makita», вартістю 3 720 грн., після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 15 052 грн. 50 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_11 , 31 липня 2019 року, близько 11 години, перебував в приміщенні магазину «Мінімаркет», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Д. Галицького 2а, де побачив раніше не знайому потерпілу ОСОБА_14 , у якої при собі була тканинна сумка, в якій знаходився жіночий гаманець червоного кольору, після чого у нього раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 , в той же день та час, перебуваючи у вказаному вище приміщенні магазину, наблизився до потерпілої ОСОБА_14 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, своєю лівою рукою витягнув із сумки останньої, таким чином викрав гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 450 гривень, після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілій майнову на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_10 , 19 листопада 2019 року, близько 12 години, знаходився в районі звалища в с.м.т.Таромське, в м.Дніпро, де знайшов поліетиленовий пакет з предметами, схожими на патрони у кількості 55 шт., після чого у нього виник умисел на незаконне придбання на носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_10 взяв зазначений поліетиленовий пакет та поклав його до лівої зовнішньої кишені куртки, таким чином незаконно, придбав та став носити при собі без передбаченого законом дозволу бойові припаси, пересуваючись вулицями м.Дніпро. В той же день, близько 16 години 40 хвилин, по пров.Сонячний 23, в м.Дніпро, обвинувачений ОСОБА_10 був зупинений працівниками поліції, які в період часу з 17 години 05 хвилин до 17 години 39 хвилин, в присутності понятих, виявили та вилучили у нього поліетиленовий пакет, в якому знаходились патрони у кількості 55 шт., які є бойовими припасами: 20 шт. патронів є 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року з бронебійно-запалювальною кулею «БЗ»; 35 шт. патронів є 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року з кулею «ПС» зі сталевим осереддям, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм: карабінів «СКС», автоматів «АК», «АКМ», «АКМС», ручних кулеметів «РПК», «РПКС» та їх модифікацій.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_9 , 04 серпня 2020 року, приблизно о 18 годині 15 хвилин, разом з потерпілою ОСОБА_15 знаходився біля магазину «Продукти», який розташований за адресою: м..Дніпро, с.Ясне, вул.Г.Сковороди 39Б, де у нього виник умисел на заволодіння майном потерпілої шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_9 , діючи із корисливих мотивів, попросив у потерпілої ОСОБА_15 нібито для здійснення дзвінка, передати йому мобільний телефон, заздалегідь знаючи про те, що вказане майно він не поверне. Потерпіла ОСОБА_15 , довіряючи обвинуваченому ОСОБА_9 та не підозрюючи про його злочинні наміри, погодилася на його прохання і передала останньому зазначене майно. Після чого, обвинувачений ОСОБА_9 , отримавши від потерпілої ОСОБА_15 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8A, 4/64 GB, blue», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 3050 грн. та утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зник, таким чином, шляхом зловживання довірою заволодів майном, яке належить потерпілій ОСОБА_15 , завдавши їй майнову шкоду на зазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_9 , 08 листопада 2020 року, близько 20 години, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, шляхом вільного доступу зайшов на територію буд. АДРЕСА_4 , звідки викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме: бетонозмішувач БРС 130л(К) 750 Вт, після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 6255,04 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року в частині призначеного ОСОБА_10 покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник обвинуваченого, не порушуючи питання про право на захист, посилається на досить швидкий розгляд судом першої інстанції кримінального провадження та досить швидкий допит обвинуваченого, що на думку захисту, призвело до неповного врахування судом всіх обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 . Так, захисник звертає увагу, що його підзахисний раніше не судимий, під наглядом у лікаря нарколога не перебуває, частково відшкодував завдану шкоду, щиро розкаявся у вчинених злочинах, на момент вчинення злочину обвинуваченому виповнилось 63 роки, пенсіонер, 20 років працював, має проблеми зі станом здоров`я, зокрема, бронхіальну астму, остеохондроз та дуже поганий зір на обидва ока.
При цьому, захисник не погоджується із висновками суду щодо посередньої характеристики ОСОБА_10 , оскільки невідоме хто саме склав та надав відносно обвинуваченого таку характеристику. Також, вважає, що суд належним чином не звернув увагу при призначенні покарання на покази обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 його обдурив, сказавши, що візьме інструменти у свого знайомого і віддасть цими інструментами йому борг, собі підзахисний нічого не взяв з будинку. Сам ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_10 до будинку не заходив.
З огляду на викладене, сторона захисту вважає, що справедливим та таким, що відповідає тяжкості вчиненого покарання, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого буде покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Обвинувачений ОСОБА_10 думку свого захисника підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_9 вирішення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 залишив на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши думку учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за викладених у вироку суду обставинах та доведеність його вини в апеляційній скарзі захисником не оскаржується, а тому не є предметом перевірки судом апеляційної інстанції.
Водночас, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом першої інстанції ОСОБА_10 покарання обставинам кримінального провадження, особі обвинуваченого та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень колегія суддів знаходить слушними та такими, що заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Положеннями ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За правилами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень ст. ст. 66, 67 КК України.
Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Разом з цим, як уже раніше неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд (постанови Верховного Суду від 11 вересня 2018 (провадження № 51- 5332км18), від 17 січня 2019 року (провадження № 51-2541км18) від 31 січня 2019 року (провадження № 51-5950км18), від 17 жовтня 2019 року (провадження №51-1532км19) та інші) дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі визначені ст. ст. 409, 414 КПК України, які передбачають повноваження суду апеляційної інстанції скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема, коли таке покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність при такій оцінці між собою оціночних критерій, які носять явно принциповий характер. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання (постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №740/5424/15-к, від 05 лютого 2019 року у справі № 753/24474/15-к та інші).
При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі злочини, вчинені проти власності та проти громадської безпеки, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, частково відшкодував завдану шкоду, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Разом з цим, колегією суддів під час розгляду апеляційних скарг встановлено, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_10 покарання не повною мірою врахував обставини провадження, які дають підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 є особою пенсійного віку, вдівець, який за все своє життя жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався, даний злочин вчинив вперше, позитивно характеризується, працював понад 20 років, частково відшкодував завдану шкоду, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має проблеми зі станом здоров`я та потребує лікування, як в ході досудового розслідування, так і в ході судового провадження, вину у вчинених злочинах визнав, надавав правдиві та послідовні покази, чим сприяв розкриттю злочину та встановленню судом першої інстанції в ході судового розгляду всіх обставин кримінального провадження, пояснив, що патрони були ним знайдені, наміру їх зберігати не мав, визнає, що вчинив помилку намагавшись віднести їх до поліції, замість того, щоб викликати співробітників поліції на місце знахідки патронів, щодо крадіжки, то до домоволодіння не проникав, чекав надворі, думаючи, що ОСОБА_9 віддасть йому в якості відшкодування боргу інструменти, проте не знав, що останній їх вкрав, окрім щирого каяття, надав негативну оцінку своїм діям та усвідомив суспільну небезпечність вчинених ним діянь. В ході апеляційного перегляду продовжував виказувати щире каяття, вказував на те, що усвідомив негативні наслідки своїх дій, просив дати покарання не пов`язане із реальною ізоляцією від суспільства.
Крім того, в судове засіданні до суду апеляційної інстанції зявився потерпілий ОСОБА_7 , який питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 залишив на розсуд суду, що, на думку колегії свідчить про те, що останній не наполягав на призначенні суворого покарання обвинуваченому. Цивільний позов в даному кримінальному провадженні, також, відсутній.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого через суворість.
Таким чином, поза увагою суду першої інстанції залишилися важливі обставини, які мають значення під час вибору заходу примусу та порядку його відбування. Сукупність цих обставин підтверджує неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло порушення принципу співмірності й невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, як про це обґрунтовано йдеться в апеляційній скарзі захисника, та що згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
Зважаючи на обставини, які підлягають обов`язковому врахуванню, та дані про особу обвинуваченого у своїй сукупності, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави застосувати до ОСОБА_10 положення ст. 75 КК України та вважати можливим виправлення обвинуваченого без реальної ізоляції від суспільства.
На думку суду апеляційної інстанції, таке покарання буде справедливим, відповідатиме вимогам закону, принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України дозволить здійснювати контроль з боку уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою засудженого.
Таким чином, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року відносно ОСОБА_11 , за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, ОСОБА_9 , за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України, ОСОБА_10 , за ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1 КК України в частині призначеного ОСОБА_10 покарання змінити.
Вважати ОСОБА_10 засудженим:
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць;
- за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року відносно ОСОБА_11 , за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, ОСОБА_9 , за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 190 ч. 2 КК України, ОСОБА_10 , за ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4