Провадження № 1-кп/127/1159/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0001044 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23 липня 2021 року приблизно о 19.20 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вулиці К. Василенка в м. Вінниці, в напрямку вулиці 600-річчя. В районі будинку № 19Б він здійснив зупинку керованого автомобіля біля правого краю проїзної частини. Після чого ОСОБА_4 перед розворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що даний маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та з правої смуги розпочав вищезазначений маневр, внаслідок чого, з необережності, допустив зіткнення з технічно-справним мопедом марки «MALOSSI stage 6», без державного номерного знаку, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в лівій смузі попутного напрямку.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №906/979 від 18.10.2021, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: вторинно відкритого поперечного перелому діафізу (тіла) правої плечової кістки на межі середньої та нижньої третин зі зміщенням; закритого внутрішнє-суглобового перелому дистального епіметафіза (нижньої третини) правої променевої кістки зі зміщенням. Вторинно відкритий поперечний перелом діафізу (тіла) правої плечової кістки на межі середньої та нижньої третин зі зміщенням відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являється небезпечними для життя в момент заподіяння.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-21/15271-ІТ від 27.10.2021: «В даній дорожній обстановці ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» д/з НОМЕР_1 шляхом термінового гальмування, з зупинкою мопеда до смуги руху автомобіля, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР України, при цьому в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.10.4 Правил дорожнього руху України, яка, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. …».
За вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, де в п. 10.1 зазначено, що «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та в п. 10.4 зазначено, що «перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановлений конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам».
Невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Додатково зазначив, що 23.07.2021 він рухався на автомобілі марки «VOLKSWAGEN GOLF» по вулиці К. Василенка в м. Вінниці, та здійснив зупинку автомобіля біля правого краю проїзної частини. ОСОБА_4 зазначив, що перед розворотом ліворуч він дивився чи не здійснює нікому перешкоди та вирішив здійснити маневр, однак завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та розпочав вищезазначений маневр з правої смуги. В результаті з необережності, допустив зіткнення з мопедом марки «MALOSSI stage 6», яким керував ОСОБА_8 , який рухався в лівій смузі попутного напрямку. ОСОБА_4 зазначив, що після ДТП він одразу почав викликати швидку допомогу та надавав першу медичну допомогу потерпілому. В подальшому він цікавився станом здоров`я потерпілого ОСОБА_9 та повністю відшкодував завдану внаслідок ДТП шкоду.
Обвинувачений просив суд суворо його не карати та не позбавляти права керування мотивуючи тим, що він є годувальником своєї сім`ї, його діяльність пов`язана саме з керуванням транспортними засобами, оскільки він працював водієм. Наразі знаходиться в пошуку роботи. Також обвинувачений просив врахувати, що його дружина є вагітною та їх сім`ї потрібний автомобіль для доставки її до лікарні для проходження відповідних обстежень. Відтак, у разі позбавлення його права керування він не матиме змоги забезпечувати себе та свою сім`ю, та наявність посвідчення водія є для нього крайнє необхідним.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив суду, що 23.07.2021 він рухався на мопеді в крайній лівій смузі по вулиці К. Василенка в м. Вінниці. В районі будинку № 19Б сталась ДТП за участю автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», який намагався здійснити розворот з крайньої правої смуги. Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив зазначені обвинуваченим обставини, що останній одразу після події ДТП надавав йому першу медичну допомогу. Потерпілий зазначив, що в нього відсутні будь які претензії матеріального чи морального характеру до обвинуваченого оскільки шкоду йому відшкодовано в повному обсязі. При визначенні міри покарання потерпілий просив призначити найбільш м`яке покарання для ОСОБА_4 .
Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_7 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі допиту обвинуваченого та потерпілого, дослідження висновку судово-медичної експертизи № 906/979 від 18.10.2021 року, висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-21/15271-ІТ від 27.10.2021, висновку судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/102-21/15187-ІТ від 27.10.2021, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.
Відповідно до вимоги Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 23.10.2021 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є раніше не судимим.
Судом враховано характеристику видану 25.10.2021 № 18 ОСББ «Зодчих-15», де зазначено, що на ОСОБА_4 скарг та зауважень від сусідів на його неналежну поведінку не надходило
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №2746 від 26.10.2021 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/5192 від 29.10.2021 вбачається, що за даними архіву лікарні та картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та статистичного відділу станом на 28.10.2021 року ОСОБА_4 не перебував на лікуванні та за медичною психіатричною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.
Висновком експерта № 1796 КП ВОНД «Соціотерапія» від 26.07.2021 року, встановлено, що громадянин ОСОБА_4 був оглянутий лікарем 23.07.2020 року о 22 год. 15 хв., ознак сп`яніння не виявлено тверезий.
Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 10.10.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), встановлено, що 10.10.2020 зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 ).
Судом також досліджено надану стороною захисту довідку, яка видана ТОВ «Іннамед-Пологовий будинок» від 13.01.2022 № 156, ОСОБА_12 , згідно якої остання перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації з 30.11.2021. На момент видачі довідки термін вагітності ОСОБА_12 становить 15 тижнів та 5 днів. Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який одружений, позитивно характеризується за місцем проживання. Судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Прийнято до уваги відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, відшкодування обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди потерпілому, а також те, що потерпілий просив призначити не суворе покарання для обвинуваченого.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Враховуючи те, що матеріальне забезпечення сім`ї обвинуваченого пов`язане саме з його трудовою діяльність, який працює водієм, суд приходить до переконання про необхідність призначення покарання без позбавленням права керування транспортними засобами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривень 68 копійок, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, ст. ст. 65-66, 75, 76, 286 КК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати з 14.01.2022, тобто з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2402 (дві тисячі чотириста дві) гривень 68 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2021 року, на автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 , та мопед марки «MALOSSI stage 6», без державного номерного знаку.
Речові докази по кримінальному провадженню №0001044 , а саме:
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF» державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ;
- мопед марки «MALOSSI stage 6», без державного номерного знаку, який зберігається на спеціальному майданчику ГУНП у Вінницькій області повернути особі в користуванні якої він перебував - потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: