Справа № 135/1369/21
Провадження № 1-кп/135/8/22
ВИРОК
іменем України
19.01.2022 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000056 від 21.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:
27.10.2020 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;
18.12.2020 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В середині жовтня 2021 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи на території закинутих земельних ділянок, які знаходяться на початку вулиці Слобода, що в м. Ладижин Вінницької області, для власних потреб, без мети збуту, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, зірвавши руками стебла одного куща дикоростучої коноплі та залишивши їх на місці сушити, які 21.10.2021 в денну пору доби подрібнив руками, чим незаконно, без мети збуту, виготовив, згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/15231-НЗПРАП від 28.10.2021, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 18,58 г (у перерахунку на висушену речовину), який помістив у ємність з-під чаю «HYSON» та незаконно, для власного вживання, без мети збуту, зберігав при собі у рюкзаку до 16 год 35 хв 21.10.2021, коли цей наркотичний засіб був виявлений і вилучений у нього працівниками поліції.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Судом встановлено, що 26.11.2021 прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, у присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного провадження обставин, ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди узгоджено покарання, яке ОСОБА_3 повинний понести за вчинений ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. В угоді отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений, якого підтримав захисник, в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявив, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 309 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання.

Згідно з ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження невідбута частина покарання ОСОБА_3 за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 18.12.2020 за ч. 2 ст. 309 КК України становить 2 роки обмеження волі.

Таким чином остаточне покарання ОСОБА_3 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України, з урахуванням правил п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин після постановлення вироку Тростянецьким районним судом Вінницької області від 18.12.2020, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням в порядку ст. 75 КК України - невідбута частина покарання становить два роки обмеження волі.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/102-21/15231-НЗПРАП від 28.10.2021 в розмірі 1716 грн 20 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 122, 374, 474 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 26.11.2021 між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.11.2021 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням правил п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду від 18.12.2020, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання на виконання вироку.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили: наркотичний засіб канабіс, масою 18,58 г (у перерахунку на висушену речовину), що міститься в коробці з під чаю «HYSON» та поміщений до спеціального пакету Експертна служба МВС України № 5282867, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити, скасувавши накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.10.2021 арешт.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/102-21/15231-НЗПРАП від 28.10.2021 в розмірі 1716 грн 20 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя