ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/200/22 Справа № 201/4239/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000171 за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , який затверджував обвинувальний акт у кримінальному провадженні, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору для прийняття рішення відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не зазначено норму КПК України, на підставі якої він повертає обвинувальний акт.
Зазначає, що суд під час постановлення ухвали не дотримався положень ст.381 КПК України, оскільки вимоги ст.ст. 381, 382 КПК України не передбачають вирішення судом питання повернення обвинувального акта прокурору.
Окрім того, суд вийшов за межі повноважень, наданих КПК України, оскільки зобов`язав прокурора прийняти рішення про закриття кримінального провадження.
Також судом не враховано та не досліджено те, що 28.08.2021 року постановою процесуального керівника було продовжено строк дізнання у цьому кримінальному провадженні на 20 днів.
Вказує на те, що обвинувальний акт містить відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України.
Крім того, суд у підготовчому судовому засіданні не повинен був вирішувати питання щодо допустимості отриманих доказів, оскільки статтею 314 КПК України не передбачено дослідження документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернуто прокурору для прийняття рішення відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру 20.04.2021 року. Обвинувальний акт складений та затверджений прокурором 21.04.2021 року.

29.04.2021 року обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків, з тих підстав, що зокрема прокурором зазначений обвинувальний акт було скеровано до суду лише 28.04.2021 року, тобто з порушенням вимог п. 1 ч. 3 ст. 219 КПК України, оскільки з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку досудове розслідування повинно було бути закінчене протягом сімдесяти двох годин 24.04.2021 року.

09.09.2021 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2021 року залишено без змін.

Вказані обставини відповідно до абз. 2 ч.4 ст.284, п.10 ч.1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття прокурором кримінального провадження.
Однак, прокурором 31.08.2021 року, ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, 31.08.2021 року складено та затверджено обвинувальний акт, який далі повторно було скеровано до суду 01.09.2021 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.
Отже, наведені вище порушення прокурором вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд об`єктивної можливості провести розгляд наданого до суду обвинувального акта, а тому обвинувальний акт та додані до нього матеріали підлягають поверненню прокурору для прийняття рішення відповідно до абзацу 2 ч.4 ст. 284 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 з підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законом, а саме у зв`язку з прийняттям прокурором рішення, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України, та на стадії судового розгляду, яка унеможливлює прийняття зазначеного судового рішення.

Окрім того, рішення про повернення обвинувального акта було ухвалено судом без виклику учасників провадження, тоді як спрощена процедура розгляду застосовується виключно у разі ухвалення судом кінцевого рішення у справі.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 382 КПК України, суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням наведеного, суд не позбавлений можливості здійснення судового провадження у загальному порядку, зокрема з призначенням підготовчого судового засідання, з метою усунення будь-яких сумнівів та протиріч, в тому числі й тих, що стосуються строків досудового розслідування.

Крім того, положеннями ст. 381 КПК України не передбачено призначення підготовчого судового засідання, під час якого суд згідно із вимогами ст. 314 КПК України може повернути обвинувальний акт прокурору. З матеріалів провадження вбачається, що підготовче судове засідання суд не призначав, тоді як ухвалив рішення, яке приймається виключно на цій стадії провадження.

Також слід зазначити, що твердження суду про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з необхідністю прийняття рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України, не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, а тому повернення обвинувального акта прокурору з вказаних підстав є неправомірним.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви суду колегія суддів не може, оскільки вони в розумінні вимог ст. 291 КПК України не є підставою для повернення акта прокурору для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , який затверджував обвинувальний акт у кримінальному провадженні, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2021 року задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4