Провадження №11-кп/801/1203/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, раніше судимого
1.18.10.2000 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, в силу ст. 46-1 КК України, відстрочено виконання вироку на 1 рік із сплатою штрафу 680 гривень.

2.06.05.2004 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 19.02.2005 року на 9 місяців 4 дні.

3.04.08.2005 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 185, ст.307, ст. 395, ст.70, ст.71, ст.72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 19.05.2009 року на 1 рік 2 місяці 22 дні.

4.31.01.2011 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК У країни до 2 років позбавлення волі. Звільнений 31.01.2013 року по відбуттю строку покарання.

5.11.01.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 125 КК України до громадських робіт 150 годин.

6.04.09.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

7.19.02.20 І 5 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з роки з покладенням обов`язків згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.07.2017 року звільнення від відбування покарання скасовано та направлено засудженого для відбування покарання на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

по даній справі засуджений 05.04.2018 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 125, ч.1 ст.71, ч.1 ст. 72 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.09.2018 року засуджений за ч.2 ст. 125, ч.1 ст.71, ч.1 ст. 72 КК України до 4 років 9 місяців 26 днів, строк покарання обраховувати з 05.04.2018 року.

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення
за участі сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду від 10.08.2021 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги засудженого мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, судом не було встановлено усіх обставин справи.
Засуджений ОСОБА_6 вказує, що судом не взято до уваги, що він відбув, як він вважає, строку призначеного покарання, а не 2/3 строку, як вказано в ухвалі суду.
Рішення суду є неповним, однобічним упередженим та винесеним з порушенням матеріального закону.
Засуджений вказує, що за період відбування покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» характеризується з позитивної сторони, працює у будівельній бригаді, добросовісно виконує всі розпорядження, які ставить адміністрація.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2021 року є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.04.2018 року.

Початок строку: 05.04.2018 року, кінець строку: 31.01.2023 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , що з урахуванням сімейного стану, сумлінної поведінки наявні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є безпідставними, суперечать встановленим судом обставинам.
Згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_8 , погодженої в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_9 від 02.07.2021 року, засуджений ОСОБА_6 з 10.06.2019 року відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія № 86», за час відбування покарання характеризується позитивно, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, шість разів заохочувався, на виробництві установи працевлаштований різноробочим, але потребує постійного контролю з боку представників установи. У взаємовідносинах з засудженими допускав конфліктні ситуації, легко піддається чужому впливу, до виконання передбачених вимог закону персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, заходи вихованого та режимно-профілактичного характеру відвідує, не завжди робить для себе належні висновки. В 2021 році закінчив Вінницький навчальний центр №86.
Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі від 02.07.2021 року до ОСОБА_6 шість разів застосовувалися заходи заохочення оголошено подяки 01.10.2019 року, 08.01.2020 року, 03.04.2020 року, 03.07.2020 року, 02.10.2020 року, 04.01.2021 року, двічі застосовувалися дисциплінарні стягнення, 20.02.2021 року за створення конфліктної ситуації в стані алкогольного сп`яніння оголошено ДІЗО 10 діб, а 05.03.2021 року оголошено сувору догану за зберігання заборонених предметів в ДІЗО.
Також судом першої інстанції враховано, що дисциплінарне стягнення ОСОБА_6 знято достроково 05.07.2021 року в порядку застосування до обвинуваченого заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов вірного висновку, що правові підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.
Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально юридичні та оціночні.
Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст. 81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.
Суд апеляційної інстанції не погоджується доводами апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , що він відбув, як він вважає 3/4 строку призначеного покарання, а не 2/3 строку, як вказано в ухвалі суду.
Згідно характеристики начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_8 , погодженої в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_9 від 02.07.2021 року, вбачається, що ОСОБА_6 , початок строку відбуття у якого 05.04.2018 року, відповідно до ч.3 ст. 81 КК України станом на 22.06.2021 року фактично відбув 2/3 частини призначеного покарання, що є формально-юридичною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання .
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до витягу з протоколу №13 від 06.07.2021 року засідання адміністративної комісії ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» ОСОБА_6 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки останній не довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно -дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що він довів своє виправлення не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки враховуються дані про поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно- дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4