Справа №590/1188/20
Провадження №1-кп/590/86/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року смт. Ямпіль
Ямпільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ямпіль Сумської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 10 липня 2020 року за обвинуваченням,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба Ямпільського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 19.05.2008 Ямпільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст.289, ч. 2 ст.69, ст.75 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 міс.;
2) 30.01.2009 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 357, ст.ст.70,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 12.09.2013 звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю стоку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В ніч з 08.06.2020 на 09.06.2020 близько 02-00 години ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне з корисливих спонукань викрадення чужого майна, перебуваючи на законних підставах у будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, скоїв крадіжку телевізора «SUPRA STV-LC 1925 WL», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/11-1/1688е від 15.07.2020, 1267 грн. Після скоєння злочину ОСОБА_3 з викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, в ніч з 15.06.2020 на 16.06.2020 близько 02-00 години ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне з корисливих спонукань викрадення чужого майна, перебуваючи на законних підставах у будинку ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, скоїв крадіжку майна, а саме:
- тримера бензинового ББТ-6300 «БЕЛАРУСМАШ», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/11-1/1688е від 15.07.2020, 821 грн.;
- ручної моторної коси ORLEON BC 415, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/11-1/1688е від 15.07.2020, 864 грн;
- пили ланцюгової бензинової Дніпро-М, моделі 4500, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/11-1/1688е від 15.07.2020, 1000 грн;
- пили GOODLUCK, модель GL 4500M, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №19/119/11-1/1688е від 15.07.2020, 913 грн.
Спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 3598,00 грн. Після скоєння злочину ОСОБА_3 з викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.2 ст.185 КК України винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, підтвердив суду факт скоєння ним викрадення з будинку ОСОБА_6 в ніч з 08.06.2020 на 09.06.2020 телевізора «SUPRA STV-LC 1925 WL» та в ніч з 15.06.2020 на 16.06.2020 тримера бензинового ББТ-6300 «БЕЛАРУСМАШ»; ручної моторної коси ORLEON BC 415; пили ланцюгової бензинової Дніпро-М, моделі 4500; пили GOODLUCK, модель GL 4500M. З кількістю та вартістю викраденого майна згоден. При цьому детально розповівши про всі фактичні обставини, за яких ним було вчинено даний злочин. Зазначив, що на даний час шкода потерпілому не відшкодована, лише повернуто частину викраденого майна, а саме: телевізор та бензинову пилу. Розкаюється, просив суворо не карати.
Під час судового розгляду відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Захисник, адвокат ОСОБА_5 , не заперечував факт скоєння його підзахисним інкримінованого йому злочину, просив суд з урахуванням всіх обставин справи призначити найменш суворе покарання.

Згідно зі ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином. Також суд враховує інформацію про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого з досудової доповіді, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.
Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні орган пробації дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, ризик вчинення ним повторного кримінального порушення оцінюється як середній.
Відповідно до ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Отже, така доповідь для суду є джерелом інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, однак не є вирішальною для суду при визначенні міри покарання.
В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому злочині, критично оцінив свої дії, розкаявся, однак заподіяна злочином шкода не відшкодована.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встанволено.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Саме застосування такого виду покарання до обвинуваченого матиме найбільш дієвий ефект щодо його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, що являється основоположною метою застосування покарання.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до ч.3 ст.43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок щодо якого набрав законної сили.
Отже, ч.4 ст.70 КК України може бути застосована при призначенні покарання за наявності обвинувального вироку, який набрав законної сили.
Встановлено, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 роки 6 місяців. Вказаний вирок законної сили не набрав, згідно даних з офіційного веб-сайту Сумського апеляційного суду, розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2020 року за ч.2 ст.190 КК України, призначено на 09:00 21.02.22.
Крім того, вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 11.11.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.289, ст.69 КК України, призначена міра покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. Вказаний вирок законної сили не набрав, згідно даних з офіційного веб-сайту Сумського апеляційного суду, 21.12.2021 на розгляд Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 11.11.2021 року за ч.2 ст.289 КК України, призначено склад суду.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.10.2018 (справа № 639/9081/15-к, провадження № 51-1850км18), до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції».
При цьому суд зазначає, що наявність відносно ОСОБА_3 інших вироків суду, що не набрали законної сили, не є перешкодою для винесення вироку по справі, що розглядається, враховуючи положення п.11 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, якою передбачена можливість на стадії виконання вирішувати питання про застосування покарання за наявністю кількох вироків.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №19/119/11/1-1688е від 15.07.2020 в сумі 490,35 грн підлягають до стягнення із обвинуваченого.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покаранняу виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку суду до виконання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази, а саме:
телевізор ««SUPRA STV-LC 1925 WL», пилу ланцюгову бензинову Дніпро-М, модель 4500, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - вважати повернутими ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №19/119/11/1-1688е від 15.07.2020 в сумі 490,35 гривень (чотириста дев`яностогривень 35 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1