УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000506 від 12.10.2021 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Одеської митниці та Держприкордонслужби України, які в інтересах третіх осіб сприяли у незаконному контрабандному експортному переміщенні через митний кордон України підакцизних товарів (цигарок) до країн ЄС.
Установлено, що 11.10.2021 на території Угорщини компетентними митними органами у вантажі, що експортувався з України (ЕМД типу ЕК1010РР № UA700030/2021/001444), а саме у пакуваннях типу слінг-бег, у яких повинна була знаходитись кухонна сіль, виявлено незадекларований товар тютюнові вироби (цигарки), у кількості 500 коробів, приховані серед мішків з сіллю, виробництва Львівської тютюнової фабрики.
Пропуск зазначеної партії товару здійснювався в зоні діяльності МП «Ізмаїл» Одеської митниці, які здійснювали відносно зазначеної партії товару заходи митного контролю, а також зобов`язані були належним чином перевірити сдовою командою документи, сформувати суднові справи та вжити інших заходів щодо унеможливлення контрабандного переміщення через митний кордон України підакцизних товарів.
Оскільки вилучена в Угорщині партія контрабандного товару є дуже великою (500 коробів, або 250 000 пачок), та у зазначених масштабах її приховане навантаження на баржу та перевезенення потребувало б відповідних дій та бехдіяльності з боку службових осіб Одеської митниці, в їх діях вбачається ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Оскільки до зазначеної протиправної схеми з експортного переміщення підакцизних товарів (тютюнових виробів) ймовірно причетні співробітники Одеської митниці та Держприкордонслужби України, які сприяють у такому переміщенні товарів, існувала реальна необхідність у вжитті невідкладних слідчих дій, спрямованих на фіксацію обставин вчинення злочину та забезпеченню виявлення та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні, яким загрожує знищення або приховання.
Таким чином, на теперішній час установлено, що групою осіб організовано канал експортного контрабандного переміщення через митний кордон України підакцизних товарів (тютюнових виробів) без марок акцизного збору, з приховуванням від митного та прикордонного контролю шляхом поміщення до пакувань з товарами промислової та продовольчої групи (різних різновидах солі), з подальшим переправленням до портів країни ЄС водним транспортом з порту Ізмаїл, та реалізацією у країнах ЄС з ухиленням від оподаткування.
До вказаної злочинної схеми входять, зокрема, службові особи Одеської митниці, у тому числі митного посту «Ізмаїл», які своїми діями та бездіяльністю дозволяють порушувати режим митного забезпечення товару (різних різновидах солі) під час експедирування солі від заводу виробника (ДП «Артемсіль») до порту відгрузки такого товару, та декларування товару у митних підрозділах.
Крім того, на виконання доручення слідчого було встановлено, що в будинку за місцем мешкання в.о. начальника МП «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , можуть знаходитись документи та речові докази, які доведуть причетність службових осіб правоохоронних органів України (митних та прикордонних органів), а також інших, пов`язаних з ними осіб до кримінального правопорушення (злочину), обставини якого розслідуються, які зловживаючи службовим становищем вчиняли дії в інтересах третіх осіб (реальних власників підакцизних товарів та кінцевих вигодонабувачів злочинної схеми), чим спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам, що загалом є предметом перевірки слідчими заходами під час досудового розслідування.
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.10.2021, в будинку за місцем мешкання в.о. начальника МП «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 проведено обшук. Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung GalaxyA8, серійний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .
У ході проведення обшуку було установлено, що на вказаній вище мобільній техніці може знаходитись листування службових осіб Одеської митниці з представниками ТОВ «Ньюенерджі» щодо обставин перетинання відповідного вантажу митного та державного кордонів України.
Зазначена техніка також може містити файли з текстовою та/або табличною інформацією про службову діяльність ОСОБА_6 , як керівника митного поста «Ізмаїл» та взаємовідносини митниці з суб`єктами господарювання за період, що досліджується під час досудового розслідування, взаємовідносини з іншими службовими особами Одеської митниці та Держприкордонслужби України під час митного оформлення вантажів. що були виявлені 11.10.2021 у порті Пакш, а також щодо взаємовідносин з підприємствами нерезидентами, до яких прямував вантаж із контрабандними тютюновими виробами та був виявлений 11.10.2021 у порті Пакш Угорщини.
Зазначені файли, у своїй сукупності з іншими доказами, є предметом доказування у кримінальному провадженні та можуть містити відомості щодо осіб, які готували відповідні документи, дати їх підготовки та виконання, дати друку та інші відомості.
У той же час, оскільки зазначена техніка перебувала у користуванні службових осіб МП «Ізмаїл» Одеської митниці на накопичувачах інформації вищевказаної техніки можуть міститись й інші файли, у тому числі раніше видалені, що мають значення для кримінального провадження.
Поряд з цим, пошук та вилучення таких файлів на мобільному телефоні потребує спеціальних знань та навичок, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні заплановано проведення ряду експертиз, у тому числі комп`ютерно-технічної експертизи.
У ході досудового розслідування, з метою збереження та запобігання знищення вилученого майна виникла необхідність у накладенні арешту на нього.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшло клопотання про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання, встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення ймовірно мають відношення службові особи Одеської митниці, у тому числі митного посту «Ізмаїл», які своїми діями та бездіяльністю дозволяють порушувати режим митного забезпечення товару (різних різновидах солі) під час експедирування солі від заводу виробника (ДП «Артемсіль») до порту відгрузки такого товару, та декларування товару у митних підрозділах.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 29.10.2021 року, був проведений обшук за місцем мешкання в.о. начальника МП «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_5 за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Українська, 59.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На телефоні може міститися інформація щодо обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, причетних до його вчинення, зокрема, листування учасників протиправної діяльності, документи, які стосуються господарської діяльності ТОВ «Ньюенерджі», а також інших підприємств, які мають відношення до кримінального правопорушення. Також вилучений мобільний телефон необхідний для проведення огляду за участю спеціалістів, з метою відшукання інформації, яка на ньому міститься, а також для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Як вбачається з постанови про визнання речовими доказами від 29.10.2021 року, вилучений під час проведення обшуку мобільний телефон визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений мобільний телефон може бути використаний у якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки мобільний телефон можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на мобільний телефон.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході обшуку в будинку за місцем мешкання в.о. начальника МП «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , саме на: мобільний телефон Samsung GalaxyA8, серійний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 ..

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1