У Х В А Л А
Справа № 149/910/21

Провадження №1-кп/149/140/21

21.10.2021 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 розглянувши заяву представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в кримінальному провадженні №0000157 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебувало кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. 29.09.2021 у даному кримінальному провадженні судом було ухвалено обвинувальний вирок.
05.10.2021 на адресу суду надійшла заява представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що судом не вирішено питання про судові витрати, понесені потерпілим у зв`язку з правовою допомогою адвоката. Посилаючись на приписи ст.ст. 120, 124, 126 КПК України, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 7000 грн.
Суддя, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступних висновків.
Завданням кримінального провадження відповідно до статті 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Зміст та форма кримінального провадження згідно зі статтею 7 КПК України повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність. Диспозитивність кримінального процесу передбачає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з КПК України (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Так, чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить визначення поняття "додаткове рішення", не передбачає можливість та процедуру ухвалення додаткового рішення у кримінальному провадженні, в тому числі після ухвалення судом вироку в кримінальному провадженні чи прийняття іншого рішення, яким закінчується розгляд справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області при ухваленні вироку 29.09.2021 року було вирішено питання процесуальних витрат та стягнуто їх з ОСОБА_4 .

Таким чином вважаю, що до компетенції Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області на даній стадії провадження не належить вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Відтак суд не вправі досліджувати обґрунтованість, підставність, інші обставини, що підлягають встановленню для розгляду відповідного питання, в тому числі на підставі доказів, які не були предметом судового розгляду, тому клопотання підлягає залишенню без розгляду.

За таких обставин, вважаю, що заява ОСОБА_2 підлягає поверненню йому без розгляду.

Керуючись ст.ст. 91, 118, 124, 126, 128 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Заяву представника потерпілого ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення- повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1