КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 13 січня 2022 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року,

за участі:
прокурора ОСОБА_6
представника
власника майна ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно згідно переліку у клопотанні.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД» - адвокат ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року, скасувати її, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та зобов`язати осіб, у яких перебуває вилучене 30.07.2021 року під час обшуку за адресою: м. Київ, вул. Констянтинівська, 75 на підставі ухвали Печерського суду м. Києва від 02.07.2021 року майно, перераховане в Додатку до протоколу обшуку від 30.07.2021 року, повернути ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД».
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що клопотання розглянуто без участі власника майна та його представника, копію ухвали отримано представником власника майна 24 вересня 2021 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 29 вересня 2021 року.
Зазначає, що арештоване майно вилучено всупереч ухвалі слідчого судді, яке не має жодного відношення до кримінального провадження.
На переконання апелянта, клопотання подано з порушенням процесуальних строків, а постанова прокурора про визнання речовими доказами є формальною, оскільки не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України та не містить жодних відомостей про підстави та мотиви постановлення такої постанови.
Також, вказує на те, що права ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД» на мирне володіння майном безпідставно порушені, а товариство не може здійснювати повноцінно господарську діяльність.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 12 серпня 2021 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без виклику власника майна, про наявність оскаржуваної ухвали стало відомо 24 вересня 2021 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 29 вересня 2021 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Управлінням організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002588 від 18.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року невстановленими особами, які контролюють діяльність ряду суб`єктів господарювання імпортерів природного газу ТОВ «Тренйдер Газ»( ), ТОВ «Газ Лідер» ( ), ТОВ «Тех Пром Газ» ( ) та ТОВ «Метіда» ( ) на територію України у співучасті зі службовими особами Енергетичної митниці Державної митної служби України, якими запроваджено протиправну схему ввезення на територію України з порушенням митних процедур природного газу, який реалізовувався в супереч митного законодавства без сплати обов`язкових митних платежів підконтрольним підприємствам, з подальшою легалізацією грошових коштів в особливо великих розмірах, одержаних у протиправний спосіб.
30 липня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Констянтинівська, 75, офісне приміщення № 410, за фактичним місцем знаходження офісного приміщення ОСОБА_7 .
30 липня 2021 року постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 вилучені речі під час обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002588.
03 серпня 2021 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 рокуклопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002588 про накладення арешту на вилучені речі в ході обшуку 02 липня 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Констянтинівська, 75, офісне приміщення № 410, за фактичним місцем знаходження офісного приміщення ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вилученого майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.
Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 30 липня 2021 року визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002588 (а.с. 149-172), відтак є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.
Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД» з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД» - адвоката ОСОБА_5 навіть з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД» - адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року.,- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «ГАЗ ТРЕЙД ЛТД» - адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 757/41470/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Справа № 11сс/824/358/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК