ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/675/21 Провадження 1-і/636/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, одруженого, на підставі ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.306, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження № 0000419, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.306, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

05.01.2022 прокурором до суду подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на шістдесят днів з посиланням на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків по зазначеному кримінальному провадженню.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки на території України встановлено карантин, головуючий у справі суддя ОСОБА_8 перебуває у щорічній відпустці, беручи до уваги, що строк запобіжного заходу, обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, спливає 13 січня 2022 року, суд дійшов висновку про необхідність розгляду поданого клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та вказував, що на теперішній час не зменшились та продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, крім цього обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, а саме й надалі вчиняти аналогічні дії, що пов`язані із незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, оскільки під час досудового розслідування задокументовано неодноразові дії щодо збуту даної речовини, або незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Факт незаконного впливу з боку ОСОБА_6 на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується показами останніх, які допитані в якості свідків. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких обвинувачений ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті разом з іншими допитаними свідками, може мати інформацію щодо їх фактичного місця мешкання та місця перебування, що дає можливість обвинуваченому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Тому інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив суд відмовити у продовженні стосовно ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу та обрати стосовно останнього запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї позиції захисник посилався на неналежне обґрунтування прокурором факту існування передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, просив суд врахувати існування у його підзахисного стійких соціальних зав`язків у місці постійного мешкання, його сімейний стан, наявності у нього двох неповнолітніх дітей, того факту, що мати ОСОБА_6 страждає на онкологічне захворювання. Також захисник посилався на ті обставини, що ОСОБА_6 визнавав себе винним у вчиненні інкримінованих йому діянь, не має жодного наміру переховуватись від суду чи вчиняти інші злочини, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Захисник також просив суд, у випадку задоволення клопотання прокурора, зменшити розмір раніше визначеної Харківським апеляційним судом застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та вказував, що внесення застави у такому розмірі гарантуватиме належну процесуальну поведінку його підзахисного та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити з підстав, наведених його колегою, та просив суд врахувати той факт, що свідки, про можливий вплив на яких зазначав прокурор, фактично були свідками під час проведення процесуальних дій на стадії досудового розслідування. Обвинувачений ОСОБА_6 не приймав участі у таких слідчих, процесуальних діях, не бачив вказаних свідків, підстави вважати, що обвинувачений схилятиме вказаних свідків до зміни показів, наразі відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та просив змінити стосовно нього запобіжні заходи з тримання під вартою на домашній арешт. Наполягав на тому, що не має наміру переховуватись від суду, вчиняти інші злочини або незаконно впливати на свідків у провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила суд врахувати наявність у її чоловіка стійких соціальних зав`язків за місцем мешкання, наявність неповнолітніх дітей та просила суд обрати стосовно нього запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалами Чугуївського міського суду Харківської області від 03.12.2020, 25.02.2021, 21.04.2021, 04.06.2021, 26.07.2021, 22.09.2021, 15.11.2021 обрано (продовжено) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 25.10.2021 частково задоволено апеляцію сторони захисту та скасовано ухвалу суду першої інстанції від 22.09.2021 в частині визначення розміру застави; визначено обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 грн., в іншій частині ухвалу суду першої інстанції щодо продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою залишено без змін
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.
Частина 2 ст. 177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.
Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, що дає підстави вважати реально існуючим ризик того, що з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винним, останній спробує переховуватись від суду.
Крім того, як стверджував у клопотанні прокурор, і сторона захисту не навела своїх контраргументів з цього приводу, обвинувачений володіє інформацію про місце проживання свідків у провадженні та, перебуваючи на волі, обвинувачений матиме можливість незаконно впливати на свідків, які на теперішній час не допитані судом.
Відомості про існування законного джерела доходу обвинуваченого на теперішній час суду не надані, крім того, виходячи зі змісту клопотання прокурора, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні низки злочинів, пов`язаних незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин, а також із використанням грошових коштів, отриманих від незаконного обігу психотропних речовин, в зв`язку із чим суд вважає доведеним існування ризику того, що при обранні до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, останній може продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Разом із тим, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція ч.1 ст. 306 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).
Крім вище наведеного, судом враховується і та обставина, що обґрунтованість твердження сторони обвинувачення щодо існування ризиків, визначених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведення стороною обвинувачення неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, який за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника залишив раніше обраний запобіжний захід щодо ОСОБА_6 без змін.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав суду не надано.
Разом із тим, суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме - ризику незаконного впливу на свідків, а також експертів та спеціалістів у провадженні, оскільки не всі свідки в провадженні на теперішній час допитані судом, а відповідно до положень ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, отже виключати ризик того, що підозрюваний може вчиняти дії з метою схилити когось зі свідків до зміни своїх свідчень, виключати не можна.
З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не дозволять забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду, незаконного впливу на свідків у провадженні та вчиненню іншого злочину, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 та вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
При цьому судом враховується та обставина, що стороною захисту під час розгляду клопотання не доведено, що ризики, на які посилався в своїх ухвалах слідчий суддя та суди першої та апеляційної інстанції при обранні та продовженні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час зменшились або перестали існувати.
З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованим клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, визначеної судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляції захисника, та залишає без змін розмір застави, визначений в ухвалі Харківського апеляційного суду від 25.10.2021 у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн. (300*2270,00 грн.)

Керуючись ст. ст.176, 177, 178, 183, 184, 196, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, одруженому, на підставі ст. 89 КК України не судимому, зареєстрованому та фактично мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб, до 12 березня 2022 року.

Визначити розмір застави для ОСОБА_6 у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) грн (300*2270,00 грн.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА в Харківській області , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0006674, призначення платежу застава, № ухвали суду та назва суду, ПІБ платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Після внесення визначеної суми застави обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; 2) не відлучатися з Харківської області, м. Чугуєва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 5) здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, зменшення розміру застави відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1