УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2022 Справа №607/2216/22

Провадження № 1кс/607/755/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , під час судового розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження №0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355Кримінального кодексу України (далі КК України) з клопотанням про направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи.
Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СУ ГУНП у Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000236 від 09 вересня 2021 рокуза ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 та ч. 2 ст. 355 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, 24 вересня 2021 року в якості особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, без статусу депутата, не судимого.

В подальшому, 25 вересня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та 11 січня 2022 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

В ході досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник єдиний спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 . З цією метою, 17 липня 2021 року в після обідній час ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з власного мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_9 з абонентським номером НОМЕР_2 та домовився про зустріч. Цього ж дня, до місця проживання ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на автомобілі приїхав ОСОБА_10 , який не будучи обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , за добровільною згодою ОСОБА_9 підвіз останнього на місце зустрічі із ОСОБА_4 , яке знаходиться на ділянці лісу в с. Іква Кременецького району Тернопільської області. Перебуваючи на вказаній лісовій ділянці ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, висловив незаконну вимогу ОСОБА_9 щодо передачі грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, погрожуючи при цьому переоформленням належного йому автомобіля на інших людей без його відома або пошкодженням вказаного автомобіля шляхом підпалу. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, цього ж дня повторно зателефонував до ОСОБА_9 та в ході розмови висловив незаконну вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погодившись організувати зустріч із людьми, яким потрібно передати грошові кошти.

Надалі, 24 липня 2021 року в обідній час ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, зателефонував останньому та домовився про зустріч на ділянці об`їзної дороги що в м. Кременець Тернопільської області, при цьому продовжуючи погрожувати ОСОБА_9 переоформленням належного йому автомобіля, на що останній погодився, усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_4 . Цього ж дня в обідній час, перебуваючи на ділянці об`їзної дороги що в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, висловив незаконну вимогу ОСОБА_9 щодо передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи при цьому наступною зустріччю, під час якої останній пожаліє, а ОСОБА_8 після цього замахнувся рукою з наміром нанести удар ОСОБА_9 . Після того як ОСОБА_9 відмовився надавати грошові кошти, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 залишили місце зустрічі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження і знищення їхнього майна (вимаганні), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання. З цією метою, 17 серпня 2021 року близько 23.00 год. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи поблизу домоволодіння ОСОБА_11 , що за адресою АДРЕСА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними немає, висловили незаконну вимогу ОСОБА_11 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 60000 гривень до вечора того ж дня, при цьому погрожуючи насильством над ним та його родичами та пошкодженням їхнього майна. Одразу після цього, ОСОБА_11 , усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільноправового зобов`язання, погодився на їх незаконні вимоги та того ж дня з власної банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 перерахував 15 000 гривень на банківську картку АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_7 , та 15 000 гривень на невстановлену досудовим розслідуванням банківську картку, номер якої вказав йому ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , 08 вересня 2021 року об 11:52 год., під час зустрічі з потерпілим поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_11 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30 000 гривень до вечора того ж дня.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , 09 вересня 2021 року о 16:08 год. ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , зустрілися з ОСОБА_11 поблизу домоволодіння останнього, що за адресою: АДРЕСА_3 , де повторно висловили незаконну вимогу ОСОБА_11 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм решти грошових коштів в сумі 30000 гривень до вечора того ж дня.

В подальшому, 10 вересня 2021 року близько 17:41 год. до воріт будинку по місцю проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_3 , на автомобілі марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_5 , приїхав ОСОБА_4 , якому ОСОБА_11 на виконання попередньо висунутої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 незаконної вимоги передав грошові кошти в сумі 2000 гривень, як частину із 60000 гривень, залишивши їх на водійському сидінні автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_4 .

Надалі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_11 , 16 вересня 2021 року о 13:03 год. зустрілися із ОСОБА_11 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутої незаконної вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , отримали від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 3 000 гривень, як частину із 60000 гривень, які останній передав в руки ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 , 24 вересня 2021 року о 12:05 год. зустрівся із потерпілим ОСОБА_11 поблизу домоволодіння за місцем його проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де останній усвідомлюючи реальність погроз ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільноправового зобов`язання, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10000 гривень, як частини сукупної вимоги в сумі 60000 гривень.

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 45 000 грн, чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 за надумане та неіснуюче боргове зобов`язання. З цією метою, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії, передбачаючи їх суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, попросив ОСОБА_13 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з його мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_6 зателефонувати на мобільний телефон ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_7 та домовитись про зустріч, на що ОСОБА_13 погодився.

Після цього, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) зустрівшись згідно попередньої домовленості поблизу магазину «У Сірка», що знаходиться в м. Почаєві Кременецького району Тернопільської області із ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізовуючи їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних зобов`язань в останнього перед ними не існує, висловив незаконну вимогу ОСОБА_12 щодо необхідності виконання неіснуючого цивільноправового зобов`язання та передачі їм грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами. ОСОБА_12 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_4 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ним неіснуючого цивільноправового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши при цьому, що йому потрібно декілька днів для того, щоб знайти таку суму грошових коштів.

В подальшому, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , у вересні 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_12 з абонентським номером НОМЕР_7 та в ході телефонної розмови повторно висловив надуману та незаконну вимогу, щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи завершенням «спокійного життя».

Надалі, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , з корисливих мотивів в середині вересня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), домовився про зустріч із ОСОБА_12 у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області. Побоюючись реалізації висловлених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 погроз, ОСОБА_12 погодився на зустріч.

У середині вересня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у ресторані «Прованс», що знаходиться в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати їх єдиний спільний прямий умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , висловив незаконну вимогу ОСОБА_12 щодо передачі грошових коштів в сумі 700 доларів США, погрожуючи при цьому насильством над його близькими родичами та знищенням його будинку шляхом підпалу. ОСОБА_12 , усвідомлюючи реальність висловлених ОСОБА_7 погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання надуманого ними неіснуючого цивільноправового зобов`язання, погодився на його незаконні вимоги, повідомивши, що йому потрібно тиждень часу для того щоб знайти таку суми грошових коштів.

Надалі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати їх спільний злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_12 , 16 вересня 2021 року о 13:03 год. зустрілися із ОСОБА_12 неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на виконання попередньо висунутих незаконних вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , отримали від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 3 000 гривень, як частину із 700 доларів США., які останній передав в руки ОСОБА_8 .

Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 3 000 грн, чим завдали шкоди останньому у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимогах передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, пошкодження і знищення їхнього майна (вимаганнях), вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, досудовим розслідування встановлено, що в грудні 2020 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_14 , на підставі усного договору, позичила ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які останній зобов`язувався повернути ОСОБА_14 через два місяці, без уточнення конкретної дати, однак у вказаний термін не повернув.

У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на примушування ОСОБА_15 до виконання свого цивільноправового зобов`язання перед ОСОБА_14 . Так, наприкінці серпня 2021 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, спрямованим на примушування ОСОБА_15 до виконання цивільноправового зобов`язання, приїхали на автомобілі по місцю проживання ОСОБА_15 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , після чого спільно із останнім, поїхали в ресторан «Едельвейс», що знаходиться в м. Збараж Тернопільського району Тернопільської області. Перебуваючи у вказаному закладі, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати їх спільний єдиний прямий умисел, спрямований на примушування ОСОБА_15 до виконання його цивільноправового зобов`язання, висловили останньому вимогу про повернення ОСОБА_14 грошових коштів в сумі 3000 доларів США, при цьому ОСОБА_4 погрожував насильством над ОСОБА_15 та пошкодженням майна, а саме спаленням ввіреного ОСОБА_15 мікроавтобуса. Усвідомлюючи реальність зазначених погроз, побоюючись їх реалізації у випадку невиконання цивільноправового зобов`язання перед ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повідомив про те, що на даний час він може повернути ОСОБА_14 лише 1 000 доларів США з суми боргу, та зробить це 31 серпня 2021 року при особистій зустрічі із останньою.

Надалі, 31 серпня 2021 року близько 18:00 год., перебуваючи на АЗК «WOG», що знаходиться в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 2А, ОСОБА_15 , на виконання вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , передав грошові кошти в сумі 1 000 доларів США в руки ОСОБА_4 , як частину боргу з 3 000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, тобто примушуванні до виконання цивільноправового зобов`язання, а саме у вимозі виконати договір з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження і знищення його майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.
26 вересня 2021 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 90 800 грн.

13 жовтня 2021 роек ухвалою Тернопільського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26 вересня 2021 року і винесено нову ухвалу, якою задоволено клопотання, подане слідчим та погоджене прокурором, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30 жовтня 2021 року без визначення альтернативного запобіжного заходу.

21 жовтня 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 листопада 2021.

23 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000236 до 4 місяців.

24 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2022 року.

20 січня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000236 до 6 місяців.

20 січня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 березня 2022 року.

29 листопада 2021 року слідчим винесено постанову про проведення амбулаторної судовопсихіатричної експертизи ОСОБА_4 , на виконання якої 30 листопада 2021 року останнього було доставлено експертам АСПЕК в складі Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні для огляду лікарем. Однак ОСОБА_4 без жодних поважних причин відмовився від проведення обстеження, що підтверджується рапортом слідчого ОСОБА_16 від 30 листопада 2021 року.

В подальшому, 23 грудня 2021 року ОСОБА_4 в приміщені ДУ «Чортківський слідчий ізолятор» було запропоновано повторно поїхати до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні для проведення амбулаторної судовопсихіатричної експертизи. Однак, ОСОБА_4 від пропозиції відмовився та написав заяву про те, що у зв`язку із незадовільним станом здоров`я він не може поїхати.

01 лютого 2022 року підозрюваного ОСОБА_4 було повторно доставлено для проходження судовопсихіатричної експертизи у КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» з метою встановлення психічного стану підозрюваного.

Згідно висновку судовопсихіатричного експерта № 55 від 01 лютого 2022 року для визначення психічного стану здоров`я та диференціальної діагностики між наявністю психотичних розладів та установчою поведінкою підозрюваному ОСОБА_4 , рекомендовано проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, і на даний час не встановлено чи страждає підозрюваний якимнебудь психічним захворюванням, слідчий просив клопотання задоволити та направити підозрюваного ОСОБА_4 для проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи до КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ЛОР (вартове відділення), що розташоване за адресою: вул. Кульпарківська, 95, м. Львів
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Додатково повідомив суду, що в листопаді 2021 року під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 він повідомив, що страждає на психічне захворювання у зв`язку з чим слідчим винесено постанову про проведення підозрюваному амбулаторної судовопсихіатричної експертизи.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Зазначив, що проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи можливе у виключних випадках: коли особа не контролює себе, не може приймати рішення і забезпечувати себе. У даному випадку ОСОБА_17 сам вправі вирішувати, чи проходити йому таку експертизу чи ні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, підтримавши доводи свого захисника. Вказав, що він здоровий, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і ніхто не ставив під сумнів його психічне здоров`я, при матеріалах клопотання відсутні докази про те, що він перебував на обліку у лікувальних закладах чи можливо лікувався з приводу розладів психіки та поведінки, а тому відсутні підстави для проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи.
Заслухавши доводи учасників справи, вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України.

29 листопада 2021 року слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 винесено постанову про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи ОСОБА_4 , проведення якої доручено експертам АСПЕК в складі КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР.

30 листопада 2021 року слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 складено рапорт про те, що провести експертизу не виявилося можливим, оскільки ОСОБА_4 відмовився відповідати на запитання лікаря, який проводив вказану експертизу.

23 грудня 2021 року ОСОБА_4 написав заяву із проханням перенести судову психіатричну експертизу на іншу дату у зв`язку з погіршення стану здоров`я.

Із рапорту слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 вбачається, що 01 лютого 2022 року підозрюваного ОСОБА_4 конвоєм було доставлено до КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР.

Згідно висновку судовопсихіатричного експерта № 55 від 01 лютого 2022 року під час огляду під експертний ОСОБА_17 абсолютно не реагував на будьякі питання та звернення до нього. У зв`язку з цим з метою диференціальної діагностики між наявністю психотичних розладів та установчою поведінкою рекомендовано проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи.

Водночас, 07 жовтня 2021 року КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради надало відповідь № 1365 про те, що ОСОБА_4 на обліку лікаряпсихіатра лікувального відділення консультативнодіагностичного центру не перебуває.

Листом № 892 від 05 листопада 2021 року КНП Шумської міської ради «Шумська міська лікарня» повідомлено, що ОСОБА_4 на амбулаторному нагляді у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Як вбачається із відповіді КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР № 097/4839 від 17 грудня 2021 року, ОСОБА_17 за медичною допомогою до лікаряпсихіатра не звертався.

Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 № 986 від 21 грудня 2021 року ОСОБА_4 призваний на строкову службу Кременецьким РВК 28 травня 2003 року, звільнений в запас 31 грудня 2003 року на підставі свідоцтва про хворобу № 18/21 від 10 грудня 2003 року при військоволікарській комісії військової частини НОМЕР_10 , гр. ІІ, ст. 78в, наказ Міністра оборони України від 04 січня 1994 року № 2. Стаття 78 передбачає найближчі та відділені наслідки травм головного мозку та їх ускладнення, а також наслідки травм від дії повітряної вибухової хвилі (контузії) та інших зовнішніх факторів. До пункту «в» належать такі наслідки травм головного мозку, при яких у неврологічному статусі виявляються розсіяні органічні ознаки (незначна асиметрія носогубних складок, анізорефлексія та інші), поєднані з помірною вегетативносудинною нестійкістю та астенічними явищами. До них також належать старі переломи черепа без органічного ураження центральної нервової системи та порушення функцій.

03 лютого 2022 року слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 винесено постанову про призначення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи ОСОБА_4 , проведення якої доручено експертам КНП «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ЛОР, що стало причиною звернення слідчого за погодженням із прокурором до слідчого судді із клопотанням про направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Пунктом 3 ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КПК України примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді.

Питання, пов`язані з психіатричною експертизою, врегульовані положеннями ст. 509 КПК України.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо). У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження ухвалою суду.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судовопсихіатрична експертиза у кримінальних справах призначається та проводиться на підставах та у порядку, передбаченому законом. У свою чергу порядок організаційних засад проведення судовопсихіатричної експертизи визначає наказ Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року за № 865 «Про затвердження Порядку проведення судовопсихіатричної експертизи».

У відповідності до вказаного Порядку психіатрична експертиза може бути проведена амбулаторно та стаціонарно. Стаціонарна експертиза проводиться в експертній установі на підставі відповідного процесуального документа про призначення СПЕ. Стаціонарна СПЕ проводиться в експертній установі з окремим утриманням осіб, яких тримають і не тримають під вартою. Строк проведення стаціонарної СПЕ становить до двох місяців, якщо коротший строк не встановлено ухвалою слідчого судді або суду.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року № 8, роз`яснено, що судовопсихіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі, а так само при укладенні цивільноправової угоди.

При вирішенні питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи слід встановити необхідність здійснення саме тривалого спостереження та дослідження особи.

Проведення експертизи за кримінальним провадженням є обов`язковим для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумніви щодо його осудності, обмеженої осудності. Встановлення психічного стану є винятковою компетенцією судовопсихіатричної експертизи, а стан осудності визначає лише суд, проте за дотримання умови обов`язкового проведення експертизи і спираючись на висновки судових експертів. Психічний стан особи може впливати на здатність підозрюваного самостійно захищати свої права і законні інтереси в кримінальному судочинстві. Якщо для встановлення осудності підозрюваного законодавство передбачає обов`язковість призначення експертизи, оскільки в своєму рішенні суд повинен спиратися на спеціальні знання в галузі психології та психіатрії, та обов`язковості проведення судової експертизи для встановлення інших психічних станів підозрюваних, потерпілих, а часом і свідків, законом не передбачено. Проте наявність в особи вад психічного здоров`я, які впливають на здатність розуміти сутність перебігу процесу, керувати своїми діями, правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати про них правильні свідчення, може бути встановлена лише в разі застосування спеціальних знань у галузі психіатрії. Оцінка судом показань особи без урахування думки спеціалістів щодо стану її психічного здоров`я може призвести до помилок в обґрунтуванні прийнятих рішень. Під час проведення експертного дослідження можна виявити не тільки психічний розлад, а й ступінь його впливу на психологічні механізми формування поведінки як психологічного феномену. До того ж, основне значення матиме саме психологічний висновок щодо здатності особи повною або неповною мірою усвідомлювати свої дії, керувати ними, розуміти сутність обставин, що мають значення для кримінального провадження, давати про них показання.

Воднночас, статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.

Згідно правових позицій ЄСПЛ тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавлення свободи у значенні підпункту «е» п. 1 ст. 5 Конвенції (п. 67 рішення від 05 червня 2014 року у справі «Акопян проти України», п. 105 рішення від 17 квітня 2014 року по справі «Руденко проти України»). При вирішенні вказаного питання необхідно брати до уваги, що тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи, яке поєднує у собі як об`єктивний елемент (тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу), так і суб`єктивний елемент (відсутність достовірної згоди особи на таке тримання) (п.п. 71 і 74 рішення від 16 червня 2005 року у справі «Шторк проти Німеччини»).

Слідчий у клопотанні зазначає, що « ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, і на даний час не встановлено, чи страждає підозрюваний якимнебудь психічним захворюванням».

Однак, в порушення ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий та прокурор не вказують обставин, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Висловлювання ОСОБА_4 в судовому засідання про те, що він хворіє на психічне захворювання не може вважатися належним обґрунтуванням поданого клопотання, адже такими обставинами є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Як вбачається із наданих слідчому судді медичних документів, отриманих із КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, КНП Шумської міської ради «Шумська міська лікарня», КНП «Кременецька опорна лікарня» Кременецької міської ради ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікарівпсихіатрів не звертався та на обліку у таких не перебував.

Твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 звільнений в запас 31 грудня 2003 року на підставі свідоцтва про хворобу № 18/21 від 10 грудня 203 року при військоволікарській комісії не можуть бути взяті до уваги слідчим суддею, як єдина підстава для направлення підозрюваного для проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи, зважаючи на тривалий час, що минув із вказаної події (18 років), а також відсутність відомостей щодо наявності у ОСОБА_4 розладу психічної діяльності або психічного захворювання.

Відтак, слідчий та прокурор не довели слідчому судді обставин, які б вказували на наявність у ОСОБА_4 розладів психічної діяльності або психічного захворювання чи наявність у останнього під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього неадекватної поведінки (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо). Згідно наданої слідчому судді інформації, ОСОБА_4 психічно здоровий, звільнення його в запас 31 грудня 2003 року на підставі свідоцтва про хворобу № 18/21 від 10 грудня 2003 року не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із психічним здоров`ям підозрюваного, таких обставин в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено. Слідчим не долучено до клопотання медичних документів, які б підтверджували, що у підозрюваного ОСОБА_4 наявні розлади психічної діяльності або психічного захворювання.

Тобто, слідчому судді не доведено наявність обставин, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 під час вчинення суспільно небезпечного діяння був в неосудному або обмежено осудному стані, або вчинив кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворів на психічну хворобу, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Сам по собі характер вчинення інкримінованого ОСОБА_4 діяння, його тяжкість, не може бути достатньою підставою для призначення стаціонарної судової психіатричної експертизи без наявності обставин, що передбачені ч. 1 ст. 509 КПК України.

Також слідчому судді не надано доказів, що поведінка підозрюваного під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Висновок судовопсихіатричного експерта № 55 від 01 лютого 2022 року не встановив порушень психіки підозрюваного, носить рекомендаційний характер, а тому не може розцінюватися слідчим суддею, як належний та допустимий доказ в обґрунтування поданого клопотання.

Слідчий суддя звертає увагу, що проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи пов`язується із втручанням у сферу особистих інтересів підозрюваного, що може полягати в обмеженні його недоторканості, свободи, отримання відомостей особистого характеру, однак органом досудового розслідування не надано доказів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Отож, проаналізувавши зміст клопотання та докази в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку що клопотання подано слідчим за погодженням із прокурором передчасно, оскільки стороною обвинувачення не доведено обставин того, що ОСОБА_4 хворів на психічне захворювання чи на даний час має розлади психічного здоров`я, а тому потребує здійснення тривалого спостереження та дослідження в умовах стаціонару, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 309, 369372, 376, 509 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення стаціонарної судовопсихіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000236 від 09 вересня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 355 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 25 лютого 2022 року о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1