Справа № 991/4186/21
Провадження 1-кс/991/4248/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 червня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1.18 червня 2021 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі САП), що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2.Скарга обґрунтована тим, що 16 червня 2021 року ОСОБА_3 направив до САП заяву за № VYH--01 про вчинення кримінального правопорушення щодо коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Mienl Bank Aktiengeselschaft», головою Національного банку України ОСОБА_4 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_5 і іншими службовими особами НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО, міністром внутрішніх справ України ОСОБА_6 , начальником ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, головою Державної служби фінансового моніторингу України та іншими службовими особами цих державних і правоохоронних органів, якими, внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб-вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом. На думку заявника, дані діяння містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, 365-2 КК України.

3.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 18 червня 2021 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

4. ОСОБА_3 повідомлявся належним чином про судові засідання 23 червня та 29 червня 2021 року, проте не з`явився. Також скаржник не просив здійснювати розгляд скарги за його відсутності.

5.Оцінивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, слідчий суддя приходить до таких висновків.

5.1.Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

5.2.Однією із засад кримінального провадження є диспозитивність, відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

5.3.Враховуючи, що ОСОБА_3 повідомлявся належним чином про судові засідання 23 червня та 29 червня 2021 року, проте жодного разу скаржник не прибув у судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не просив розглядати скаргу за його відсутності слідчий суддя розцінює вказані обставини як втрату процесуального інтересу щодо розгляду вказаної скарги.

5.4.Кримінальний процесуальний закон не дає вказівок слідчому судді щодо порядку дій, які повинні бути вчинені у випадку, коли особа, яка подала скаргу, втратила процесуальний інтерес щодо підтримання її вимог під час судового розгляду. В той же час, положенням ч. 2 ст. 305 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

5.5.За ситуації нормативного неврегулювання, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що належним процесуальним реагуванням буде постановлення ухвали про закриття провадження з судового контролю за діями органу досудового розслідування. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 19 лютого 2019 року по справі № 569/17036/118.

6.Таким чином, за змістом вказаних статей Кримінального процесуального кодексу України, можна зробити висновок, що вищезазначений факт слід розцінити як втрату процесуального інтересу, а відтак провадження підлягає закриттю.

На підставі вищенаведеного, керуючись приписами ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя постановив:

1.Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - закрити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1