Справа № 186/1398/19
Провадження № 1-кп/0186/48/21
У Х В А Л А
24 лютого 2021 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисникав - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 від 16 жовтня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,

В С Т А Н О В И В:
31 липня 2020 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з Верховного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до розгляду.

Обвинувачений та його захисник проти призначення справи до судового розгляду заперечували та клопотали про повернення обвинувального акту прокурору. Посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, закріпленим в пункті 6 частини 2 статті 291 КПК України, у зв`язку з тим, що в ньому відсутні обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 та викладені неправдиві обставини, які пом`якшують його покарання.

Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000531 складений відносно ОСОБА_5 , а обставини, які обтяжують покарання, вказані лише стосовно іншої особи ОСОБА_6 . Разом з тим, інформація про наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 : шире каяття, є неправильною, тобто такою, що не відповідає дійсності та матеріалам кримінального провадження, так як ОСОБА_5 не визнавав вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 335 КК України. В порушення вимог пункту 4 частини 2 статті 291 КПК України в ньому зазначена не вся група слідчих, яка здійснювала досудове розслідування даного кримінального провадження. Так, в обвинувальному акті відсутня інформація про слідчого ОСОБА_7 , який значиться слідчим в витягах з ЄРДР. Всупереч вимогам частини 2 статті 42 КПК України в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 застосовано термін «обвинувачується», оскільки статус обвинуваченого особа набуває тоді, коли обвинувальний акт відносно неї передано до суду. Є підстави стверджувати про недотримання вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, тобто не зазначення в обвинувальному акті часу вчинення кримінального правопорушення. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 не є офіційним документом, оскільки не має важливого реквізиту - печатки прокуратури Дніпропетровської області. Окрім викладених порушень, допущених в обвинувальному акті, який складено відносно ОСОБА_5 , реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України, оскільки в зазначеному документі відсутня інформація про:

- постанову про визначення групи слідчих;

- постанову про призначення групи прокурорів;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 (наявна інформація щодо повідомлення про підозру ОСОБА_6 );

- доручення прокурора про завершення досудового розслідування, повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено прізвище слідчого ОСОБА_8 , якого немає в обвинувальному акті, є підстави стверджувати про те, що в ході досудового розслідування майже всі процесуальні рішення приймались неуповноваженою особою, відомості про якого також не внесені до обвинувального акту.

З зазначених в клопотанні підстав, захисник та обвинувачений, просили суд повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та захисника суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

В п.3 ч.3 ст.314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акту підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акту вимогам КПК.

Питання про відповідність викладення матеріалу в обвинувальному акті, власне фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, вони містять всі необхідні відомості та реквізити.

Щодо відсутності печатки на обвинувальному акті суд зазначає, що у ч.3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акту виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акту у ст. 291 КПК України не зазначено. Правова позиція щодо необхідності посвідчення обвинувального акта гербовою печаткою зазвичай базується на необхідності додержання вимог щодо реквізитів офіційного документу. Також додатково зазначається посилання на підзаконні нормативно-правові акти, які визначають правила діловодства та документообороту. Такий підхід суперечить ст. 1 КПК України - порядок кримінального провадження на території України визначається лише Конституцією України, міжнародними договорами, цього Кодексу та інших законів України. Таким чином, посилання на будь-які підзаконні нормативно-правові акти або акти організаційно-розпорядчого характеру є незаконним.

Щодо застосування в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 терміну «обвинувачується» суд зазначає, що особа, отримує процесуальний документ - обвинувальний акт. Зміст обвинувального акта та формулювання обвинувачення зокрема, виключає будь-які сумніви щодо статусу особи, яка отримала обвинувальний акт. У Постанові ВСУ від 24.11.2016 №5-328кс16 зазначено, що застосування в обвинувальному акті термінів «підозрюється» або «обвинувачується» не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке може перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Щодо посилань сторони захисту на недоліки в реєстрі матеріалів досудового розслідування суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Щодо помилкового зазначення в розділі обвинувального акту «обставини, які обтяжують покарання» прізвища іншої особи, суд зазначає, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого (п.п. 2,3 ч.2 ст. 291 КПК України). Під час встановлення анкетних даних у підготовчому судовому засіданні може з`ясуватися невідповідність інформації, зазначеної в обвинувальному акті. Помилки прізвища, ім`я, по батькові, дати та місця народження, місця проживання, громадянства не є перешкодою для призначення судового розгляду. По-перше, в інших розділах обвинувального акту анкетні данні ОСОБА_5 зазначені правильно. По-друге, в розділі обвинувального акту «обставини, які обтяжують покарання» зазначено, що такі обставини відсутні.

Зазначення в обвинувальному акті обставин, які на думку слідчого або прокурора пом`якшують вину обвинуваченого, навіть незгоди з цими обставинами обвинуваченого, жодним чином не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Оскільки відповідно до ст. 65 КК України наявність або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання особи встановлюється виключно судом під час судового розгляду та враховується ним при призначення покарання. Враховуючи це в підготовчому судовому засіданні суд не встановлює наявність або відсутність цих обставин, та Кримінальний процесуальний кодекс не визначає це як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Щодо посилання захисника як на підставу для повернення обвинувального акта на те, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті не зазначено час, місце та спосіб вчинення злочину, суд зазначає, що у вказаному обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення так, як їх вважає встановленими орган досудового розслідування, а тому суд не може вдаватись в оцінку правильності їх встановлення на цій стадії судового провадження. Тому в цій частині клопотання також не підлягає задоволенню.

Щодо посилання захисника на те, що всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені прізвище, ім`я, по батькові всіх слідчих, які виконували процесуальні дії під час досудового розслідування, суд зазначає таке. Як убачається з обвинувального акта, в ньому відповідно зазначено прізвище, ім`я, по батькові, займана посада слідчих, які здійснювали досудове розслідування та прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. Разом з тим, реєстр матеріалів досудового розслідування містить прізвище, ініціали, посади осіб, які приймали рішення під час досудового розслідування. У зв`язку з чим в цій частині доводи захисника також є необґрунтованими.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотанні захисника та обвинуваченого не наведено такої невідповідності обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду.

Угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надходили. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Першотравенському міському суду Дніпропетровської області. Клопотань про обрання, зміну чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу не надійшло.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,- суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволені клопотання про повернення обвинувального акту - відмовити.

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Першотравенського міського суду на 10 годину 30 хвилин 05 березня 2021 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суддя ОСОБА_1