Справа № 466/112/18
У Х В А Л А

іменем України

31 травня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2
присяжних ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5

секретар судового засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
склад учасників справи:
прокурор ОСОБА_11
захисник засудженого адвокат ОСОБА_12
засуджений ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шнвченківського районного суду м. Львова заяву засудженого ОСОБА_13 від 02.10.2017 року із доповненнями про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами,-
встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває заява засудженого ОСОБА_13 від 02.10.2017 року із доповненнями про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування поданої заяви та доповнень зазначає, що вироком Львівського обласного суду від 19 лютого2001 року ОСОБА_14 визнано винним та засуджено за пунктом «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р.) до довічного позбавлення волі за умисне вбивство.
Ухвалою Верховного суду України від 30.10.2001 року касаційну скаргу ОСОБА_14 на вирок Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року, яким засуджено ОСОБА_14 за пунктом «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р.) до довічного позбавлення волі за умисне вбивство залишено без задоволення.
У якості нововиявлених обставин у заяві та доповненнях до неї, які подані ОСОБА_13 та його захисником адвокатом ОСОБА_12 зазначають, що сфальсифіковано не відомі речі в якості речових доказів, а саме: куртка, туфлі та светр фальсифікація щодо кольору, розміру.
Також у якості нововиявлених обставин вважають:
- матеріали службової перевірки проведеної за фактом ухвали судової колегії у кримінальних справах Львівського обласного суду від 19.02.2001 року по справі №1-9/2001;
- протокол А особистого обшуку затриманого або взятого під варту та огляду речей, які знаходяться при ньому від 09.09.2000 року;
- не проведення під час розгляду справи в суді дослідження речових доказів: куртка, туфлі та светр;
- не взято до уваги показання свідка ОСОБА_15 .

Доповнення ОСОБА_13 до заяви від 02 жовтня 2017 року про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами:

Том 1

1)а.с. 30-33 зазначає, що у вироку є посилання на показання свідків, потерпілих, судово медичну експертизу про характер отриманих пошкоджень, проте вважає вказані докази не відповідають фактичним обставинам справи;

2)а.с. 85-87 зазначає, що підтвердження та обґрунтування наявності нововиявлених обставин:

- є протокол вилучення від 09 вересня 2000 року, згідно якого вилучено: куртка гірчичного кольору,

- постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 13 вересня 2000 року.

Доповнення адвоката ОСОБА_12 до заяви від 02 жовтня 2017 року про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами:

Том 1

1) а.с. 123-130 зазначає, що нововиявленими обставинами, які могли вплинути на судові рішення, але не були відомі суду та ОСОБА_13

- є штучне створення або підроблення доказів, а саме: штучне створення або підроблення речового доказу куртки та взуття на яких ґрунтується вирок та зловживання службовим становищем працівниками міліції та слідчого під час кримінального провадження;

- протокол вилучення від 09 вересня 2000 року, згідно якого вилучена куртка була гірчичного кольору, проте у протоколі огляду речових доказів від 11 вересня 2000 року огляд проводився куртки коричневого кольору, а на судово-мунологічну експертизу від 13 вересня 2000 року направлена куртка гірчичного кольору. За висновком N:337/2000 від 19 жовтня 2000 року експертиза проводилася куртки коричневого кольору;

- у ОСОБА_13 44 розмір взуття, проте під час досудового слідства розмір не був встановлений;

- в окремій ухвалі Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року вказується про причетність у покритті службового злочину з боку оперуповноваженого ОСОБА_16 своїх колег під час виконання службових обов`язків;

- просила скасувати вирок та ухвалити новий вирок в бік пом`якшення не пов`язаний з терміном довічного ув`язнення.

2) а.с. 177-208 вважає вирок судової колегії у кримінальних справах Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року незаконним та необґрунтованим, проте ухвалою Верховного суду України від 30 жовтня 2001 року вирок залишено без змін, на думку заявника нововиявленими обставинами є штучне створення та підроблення доказів, які не були предметом судового розгляду, тому вважає, що зазначені рішення підлягають перегляду за нововиявленими обставинами;

- підробленими вважає матеріали протокол додаткового огляду місця події від 09 вересня 2000 року.

Адвокатом ОСОБА_12 та ОСОБА_13 подано клопотання про здійснення кримінального провадження судом присяжних (т. 1 а.с. 236-237).

Том 2

Також додатково були подані адвокатом ОСОБА_12 та ОСОБА_13 клопотання про визнання доказів недопустимими через істотні порушення прав людини, основоположних свобод і виключення із судового розгляду:

- протоколу оголошення наданих прав від 09 вересня 2000 року, протоколу про оголошення підозрюваному наданих прав від 09 вересня 2000 року, протоколу про оголошення обвинуваченому наданих прав від 15 вересня 2000 року, протоколу про пред`явлення обвинувачення, роз`яснення по суті та вручення копії постанови від 15 вересня 2000 року, постанови про притягнення як обвинуваченого від 14 вересня 2000 року (а.с. 52-55);
- протоколу огляду речових доказів від 11 вересня 2000 року та постанови про приєднання до справи речових доказів від 11 вересня 2000 року (а.с. 56-61);
- протокол вилучення від 09 вересня 2000 року (а.с. 62-66);
- протокол відтворення обстановки та обставин події від 13 вересня 2000 року (а.с. 67-70);
- постанову про обрання запобіжного заходу ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою від 12 вересня 2000 року (а.с. 71-73);
- протоколу затримання від 09 вересня 2000 року (а.с. 74-78);
- постанову про призначення адвоката від 09 вересня 2000 року (а.с. 78-80);
- постанову про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 09 вересня 2000 року (а.с. 81-85);
- протоколу огляду місця події від 09 вересня 2000 року та протоколу додаткового огляду місця події від 09 вересня 2000 року (а.с. 86-91, 92-97);
- показання засудженого ОСОБА_13 викладених у поясненні від 09 вересня 2000 року, протоколі допиту в якості підозрюваного від 09 вересня 2000 року, протокол допиту обвинуваченого від 15 вересня 2000 року, явки з повинною (а.с. 98-102).
Клопотання адвоката ОСОБА_12 про звільнення із «клітки» (а.с. 123).
Доповнення адвоката ОСОБА_12 до заяви від 02 жовтня 2017 року про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами,- щодо визнання штучного створення доказів та зловживання збоку слідчого Шевченківської прокуратури м. Львова ОСОБА_17 та працівників міліції оперуповноважених кримінального розшуку Шевченківського РВ ЛМУ УВСУ у Львівській області ОСОБА_16 та ОСОБА_18 нововиявленими обставинами (а.с. 124-138).

Клопотання адвоката ОСОБА_12 щодо встановлення порядку (а.с. 154-156).
Доповнення ОСОБА_13 до заяви від 02 жовтня 2017 року про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами: штучне створення та підроблення доказів на яких ґрунтується вирок (а.с. 168-180, 197-201).

Заява ОСОБА_13 про відкликання доповнень (а.с. 197-201).

Доповнення ОСОБА_13 до заяви від 02 жовтня 2017 року про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами: про підроблення та фальсифікацію процесуальних документів та визнання їх нововиявленими обставинами (а.с. 221-225).

Том 3

Доповнення адвоката ОСОБА_12 до заяви від 02 жовтня 2017 року про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами,- з приводу дій слідчого Шевченківської прокуратури м. Львова ОСОБА_17 не було проведено службове розслідування та невиконання окремої ухвали від 19 лютого 2001 року визнати штучне створення доказів (а.с. 14-19).

Доповнення адвоката ОСОБА_12 до заяви від 02 жовтня 2017 року про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами про штучне створення або підроблення протоколу затримання ОСОБА_13 та проведення з ним незаконних процесуальних дій визнати штучне створення доказів (а.с. 121-124).

Клопотання адвоката ОСОБА_12 про витребування із Львівської установи виконання покарання №19 особової справи ОСОБА_13 для дослідження протоколу А, оскільки це є доказом фальсифікації протоколу затримання від 09 вересня 2000 року та протоколу вилучення від 09 вересня 2000 року є документ, а саме протокол А особистого обшуку затриманого або взятого під варту та огляду речей, які знаходяться при ньому від 09 вересня 2000 року був складений оперуповноваженим ВКР Шевченківського РВ ЛМУ ОСОБА_19 (а.с. 131-132).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року у задоволенні клопотання про надання дозволу засудженому ОСОБА_13 про перебування у залі судового засідання поза межами скляного огородження відмовлено (т. 2 а.с. 144-146).
У судовому засіданні 21 листопада 2019 року суд ухвалив вважати клопотання щодо встановлення порядку передчасним (Журнал судового засідання від 21 листопада 2019 року т. 2 а.с. 157-159).
В судовому засіданні ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_12 підтримали подану заяву, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві та доповненнях, просили суд визнати штучне створення доказів та скасувати вирок Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року, яким засуджено за пунктом «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р.) ОСОБА_13 до довічного позбавлення волі та ухвалити виправдувальний вирок.
В судовому засіданні прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_11 зазначає, що ОСОБА_13 свої вимоги у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, мотивує штучним створенням та підробленням доказів; зловживанням слідчого та органів слідства владою та службовим становищем під час досудового слідства та судового розгляду. На думку прокурора, таке не може бути нововияленими обставинами з огляду на ст. 459 КПК України.
Зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з врахуванням практики Європейського суду з прав людини. Одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду для того, аби кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу. Безумовно, як і в будь-якій діяльності, під час здійснення судочинства можуть бути допущені з тих чи інших причин судові помилки. Саме з метою усунення таких помилок та уникнення випадків, коли особу було притягнуто до відповідальності не в міру її вини або засуджено невинуватого, в кримінальному процесі існує інститут перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Із поданої заяви та доповнень до неї прокурор вважає, що заявником не доведено наявність нововиявлених обставин та їх обґрунтування з посиланням на докази, які б дали підстави для задоволення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Просила відмовити у задоволенні такої заяви та подала письмові заперечення (т. 3 а.с. 220-228).
Адвокат ОСОБА_12 заперечувала проти позиції прокурора про що подала письмові заперечення та просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора (т. 3 а.с. 229-261).
Засуджений ОСОБА_13 підтримав свого захисника.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Тому обставинами для здійснення перегляду за нововиявленими обставинами,- є вирок Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року, яким засуджено ОСОБА_14 за пунктом «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р.) до довічного позбавлення волі за умисне вбивство та ухвала Верховного суду України від 30.10.2001 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_14 залишено без задоволення.
Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_13 , захисника засудженого адвоката ОСОБА_12 , позицію прокурора, перевіривши в межах повноважень подані докази, дослідивши матеріали особової справи засудженого, а саме а.с. 2 протокол А, суд дійшов наступного висновку.
Вироком Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року ОСОБА_14 визнано винним та засуджено за пунктом «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р.) до довічного позбавлення волі за умисне вбивство (матеріали кримінальної справи а.с. 259-266).
Ухвалою Верховного суду України від 30.10.2001 року касаційну скаргу ОСОБА_14 на вирок Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року, яким засуджено ОСОБА_14 за пунктом «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р.) до довічного позбавлення волі за умисне вбивство залишено без задоволення (матеріали кримінальної справи а.с. 307-309).
За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
На розширення цього положення Основного Закону встатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України, та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Нововиявленими обставинами - є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення які мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, системне тлумачення положень ст.459, пунктів 4,5 ст.462, ст.91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:
1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;
2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;
3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Необхідним є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає, щоб рішення не ставилось під сумнів, коли суди остаточно вирішили питання. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень, тобто жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлені обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Виходячи із системного аналізу наведених положень закону, перегляд вироку у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві, підставою такого перегляду є те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.
За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.
Наявність обидвох умов для визнання обставин нововиявленими є обов`язковою.
Суд вважає, що доповнення ОСОБА_13 та адвоката ОСОБА_12 з приводу нововиявлених обставин вони мотивують саме штучним створенням та підробленням доказів зловживання слідчого та органів слідства владою та службовим становищем під час досудового слідства та судового розгляду.
Зокрема, стороною захисту зазначено, що згідно протоколу вилучення від 09.09.2000 по кримінальній справі №183-0206, який складений старшим о/у ВКР Шевченківського РВ м. Львова, зазначається про вилучення у громадянина ОСОБА_14 , у присутності понятих, його особистого одягу у якому він був одягнений 08.09.2000 року в момент побиття останнім ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а саме: чоловічої куртки гірчичного кольору короткого крою.
У висновку експерта №337/2000-ім експертом визначено розмір і колір куртки ОСОБА_14 , тобто це є одна і таж куртка, яка вилучене у ОСОБА_14 під час досудового слідства, оглянута слідчим та скерована для проведення судово-імунологічної експертизи, що було предметом дослідження Львівського обласного суду під час постановлення вироку від 19 лютого 2001 року та під час перегляду вироку Верховного суду України від 30 жовтня 2001 року
З урахуванням наведеного, в межах компетенції суду при розгляді заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами з`ясовано, що судами України дані речові докази оглянуто та визнано достовірними, а тому дані речові докази не можуть бути нововиявленими обставинами.

Щодо твердження ОСОБА_13 та адвоката ОСОБА_12 відносно протоколу А, які вважають що відомості які містяться у протоколі А від 09.09.20000 року не відповідають відомостям протоколу вилучення, а саме згідно протоколу А вилучення речей не проводилося.
Як вбачається із дослідженого у особовій справі протоколу А (особова справа а.с. 2) на думку суду протокол А це протокол особистого обшуку затриманої особи. Вилучення речей, які в подальшому визнані речовими доказами, проводилося окремим процесуальним документом протоколом вилучення відповідно до вимог КПК України діючого на той час, у присутності затриманого ОСОБА_14 , що підтверджується його особистим підписом.
Щодо твердження ОСОБА_13 та адвоката ОСОБА_12 штучного створення та підроблення доказів зловживання слідчого та органів слідства владою та службовим становищем під час досудового слідства та судового розгляду, встановлено, що 09.02.2018 року Львівською місцевої прокуратурою №2 внесено відомості до ЄРДР №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.166 КК України (ред..1960 року) за фактом перевищення у 2000 році службових повноважень працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та прокуратури Шевченківського району м. Львова щодо підміни речового доказу у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_14 .

На підставі вимог чинного законодавства, досудове розслідування даного кримінального провадження доручено слідчим СВ прокуратури Львівської області, а в подальшому, у відповідності до вимог чинного законодавства детективам ДБР.

За результатами здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.166 КК України (ред.1960 року) за фактом перевищення у 2000 році службових повноважень працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та прокуратури Шевченківського району м. Львова щодо підміни речового доказу у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_14 слідчим СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_22 29.11.2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Інформація щодо оскарження даного рішення або його скасування на даний момент до СВ прокуратури Львівської області не надходила. Дана постанова була скасована слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова. На теперішній час відомо, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Щодо поданих клопотань ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_12 про визнання доказів недопустимими це не є предметом розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
На думку суду долучені характеризуючі матеріали, а саме долучені дипломи переможця конкурсу «Арт_Примирення» (т. 1 а.с. 171-174) та характеристика від 02.01.2019 року громадської оргнанізації «Союз «Золотий вік Україїни»», а також характеристика від 03.01.2019 року Международной Благотворительной Фундации «Посольства жизни» не можливо взяти до уваги в межах перегляду вироку за нововиявленими обставинами, а лише характеризують особу на даний час.
Таким чином, викладені у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та доповненнях до неї обставини - на думку суду не можуть бути визнаними як нововиявлені у розумінні ст. 459 КПК України, оскільки при ухваленні вироку Львівського обласного суду від 19 лютого 2001 року та постановленні ухвали Верховного суду України від 30.10.2001 року, якою вирок залишено без змін,- були з`ясовані обставини, які знайшли своє підтвердження та не були спростовані будь-якими іншими доказами.
Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає встановлених нововиявлених обставин у розумінні ч.2 ст.459 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 376, 459-463 КПК України, суд, -
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_13 від 02.10.2017 року із доповненнями про перегляд вироку Львівського обласного суду (на теперішній час Львівського апеляційного суду) від 19 лютого 2001 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Присяжні ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5