Дата документу 27.04.2021 Справа № 937/2774/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/2774/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/591/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новопилипівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, незаміжня, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

обвинуваченої ОСОБА_6 .

Обвинувачена ОСОБА_6 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, та призначено їй покарання: за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту її фактичного затримання з 20-00 годин 22 січня 2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 942,06 грн.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначити їй більш м`яке покарання на підставі ст.69 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підставою для призначення їй більш м`якого покарання є те, що вона з`явилась із зізнанням до органів поліції, активно сприяла розкриттю злочину, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав, за місцем проживання характеризується задовільно.

Під час апеляційного провадження обвинувачена направила до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, в яких, вказуючи на порушення, допущені під час досудового розслідування, просила пом`якшити їй покарання.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачена відмовилась від поданих нею доповнень до апеляційної скарги та просила їх не розглядати, підтримала первинну апеляційну скаргу.

Згідно з вироком суду, 19 січня 2020 року, приблизно о 14:00 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, нанесла не менше 14 ударів предметами побуту стільцем, магнітофоном та скляною вазою по голові ОСОБА_9 , після чого на кухні цієї квартири взяла ніж, яким з метою вбивства, умисно нанесла не менше 16 ударів в область грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_9 , чим заподіяла йому такі тілесні ушкодження: синець на нижній повіці правого ока, садна на голові, верхніх та нижніх кінцівках, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у причинному зв`язку зі смертю не перебувають; множинні забиті рани (№№1 14), одиночну сліпу колото-різану рану на грудній клітці у лівій підключичній ділянці (№15), множинні різані рани на верхніх кінцівках (№№1729), одиночну сліпу колото-різану рану на зовнішній поверхні правого стегна (№30), які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (більше 6, але не менше 21 доби) та у причинному зв`язку зі смертю не перебувають; одиночне проникаюче сліпе колото-різане поранення грудної клітки зліва (№16) з ушкодженням печінки, підшлункової залози та подальшою гострою крововтратою, яка небезпечна для життя, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, є небезпечним для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 19 січня 2020 року, приблизно о 14-30 годині, внаслідок заподіяння зазначених вище тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_9 на місці злочину. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_6 умисно вбила ОСОБА_9 .
Крім того, 19 січня 2020 року, приблизно о 19-00 годині, обвинувачена ОСОБА_6 , діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного у неї ключа відчинила двері квартири АДРЕСА_3 , проникла до приміщення цієї квартири, звідки, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала: праску «Fa 5628» вартістю 300,00 грн, праску «Braun 4677», вартістю 800,00 грн, інгалятор «Gamma Effect», вартістю 650,00 грн, пилосос «LG VK70164N», вартістю 950,00 грн, пилосос «Philips triathlon 1400», вартістю 1600,00 грн, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4300,00 грн.

Заслухавши:

доповідь судді;

обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої та просили зазначену скаргу задовольнити, подані до апеляційної скарги доповнення обвинувачена просила не долучати до матеріалів провадження, вказавши, що не підтримує їх;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченої.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 щодо обґрунтованості призначеного їй покарання, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є особливо тяжким та тяжким злочинами, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченої, яка раніше в силу ст.89 КК України не судима, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставинами, що пом`якшують покарання судом встановлено визнання обвинуваченою вини у повному обсязі, щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди, наявність на утриманні п`ятьох дітей, троє з яких є малолітніми, обставинами, що обтяжують покарання, судом визнано вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.
З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченої, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення останній покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей обвинувачення, але на мінімальний строк.
При цьому суд обґрунтовано призначив остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_6 із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Приймаючи до уваги фактичні обставини та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка вчинила особливо тяжкий злочин відносно особи похилого віку та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання, в т.ч. і для застосування ст.69 КК України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України і призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
З огляду на фактичні обставини провадження і відомостей про особу обвинуваченого у сукупності, призначене обвинуваченій ОСОБА_6 покарання неможна визнати надто суворим.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, та засуджено, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3