Провадження № 11-кп/4820/396/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001928, №0000247 від 26.08.2020 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2021 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмльницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2021 року продовжено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сухумі, Грузія, грузину, громадянину Грузії, не одруженому, непрацюючому, в силу ст.89 КК України раніше не судимому,
строк тримання під вартою по 06 червня 2021 року включно.
Крім того, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по 06 червня 2021 року.
Відповідно до ст.194 КПК України покладено на ОСОБА_11 по 07 червня 2021 року такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з особами, які мають відношення до даного кримінального провадження; здати на зберігання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України.
Продовжуючи обвинуваченим строк тримання під вартою, суд виходив з того, що ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченим, не відпали, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, які вчиняли систематично, шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, усвідомлюючи неминучість покарання, можуть переховуватися від суду, впливати на інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зі забороною покидати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. по 05 год. із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.
При цьому вказує, що суд, відмовивши в залученні належного перекладача у судовому засіданні для розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, грубо порушив вимоги ст.29 процесуального закону та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Крім того зазначає, що висновки суду про те, що залучення перекладача на російську мову є достатнім, є необґрунтованими, оскільки часткове використання обвинуваченим російської мови у побуті абсолютно не означає того, що він розуміє специфічну юридичну термінологію, яка використовується у судочинстві.
Звертає увагу і на те, що перекладач з української на російську мову, участі якого суд визнав достатньою, в ході розгляду судом клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу не переклав жодного речення із промови прокурора навіть на російську мову.
Вважає, що суд поверхнево віднісся до покладеного на нього обов`язку, оскільки належним чином не перевірив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також можливість виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків під час дії іншого, менш суворого запобіжного заходу.
На думку апелянта, судом належним чином не врахованого того, що зі змісту обвинувального акту вбачається те, що ОСОБА_8 може бути причетний лише до 2 епізодів із загальної кількості епізодів, які є предметом судового розгляду.
Усі потерпілі у даному провадженні є залегендованими особами, тобто у справі немає відомостей про їх дійсні анкетні дані, місце проживання чи засоби зв`язку. Обвинувачений не може жодним чином знищити чи спотворити докази, оскільки такі були зібрані в ході досудового розслідування та надійно зберігаються стороною обвинувачення.
Інші твердження прокурора про те, що обвинувачений має намір іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення є надуманими та непідтвердженими жодними доказами.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно довідки лікаря терапевта Хмельницької міської медичної частини №1791 від 15.04.2021 ОСОБА_8 не може приймати участь в судовому засіданні у зв`язку з тим, що перебуває на карантині з приводу інфекційного захворювання.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе, відповідно до ст.422-1 КПК України, проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про перебільшення доведених ризиків чи їх відсутність, які б давали суду підстави вважати, що він може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та про наявність підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримані.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченим, не відпали, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, які вчиняли систематично, шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, усвідомлюючи неминучість покарання, можуть переховуватися від суду, впливати на інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому строк тримання під вартою.
На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про те, що застосування до ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

В суді першої інстанції та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор довів, що ризики, які стали підставою для обрання продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та що мету застосування запобіжного заходу зможе забезпечити лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

А отже безпідставними є доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків зазначених у клопотанні прокурора.

Не можуть бути задоволеними і твердження апеляційної скарги про залучення судом перекладача лише на російську мову, оскільки як вбачається з матеріалів провадження, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що володіє російською мовою та вільно нею спілкується.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому відсутні підстави для її скасування.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів судової палати,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: