Справа № 510/1047/21
Провадження № 1-кс/510/26/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Дізнавач СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на:

- моносітки з ліски у кількості 11 штук для вилову риби, а саме: 3 моносітки довжиною 50 метрів, висотою 2 метри із вічком 60х60 мм; 5 моносіток довжиною 50 метрів, висотою 1,5 метрів із вічком 35х35 мм.; 1 моносітку довжиною 50 метрів, висотою 1,8 метрів із вічком 60х60 мм.; 2 моносітки довжиною 50 метрів, висотою 2 метра із вічком 65х65мм., які були вилучені працівниками Чорноморського рибоохоронного патруля Чорноморського басейнового управління ДАРГУ та передані на зберігання відповідальній особі Чорноморського рибоохоронного патруля №2 (Одеська область, м.Вилкове, вул. Бесарабська, 41);

- дерев`яний човен типу плоскодонка зеленого кольору довжиною 4 м., шириною 1,2 м., висотою 60 см. та пару весел, які були вилучені працівниками Чорноморського рибоохоронного патруля Чорноморського басейнового управління ДАРГУ та передані на зберігання відповідальній особі - ОСОБА_4 (ТОВ «Репіда», причал №16а, с. Нова Некрасівка, Ізмаїльський район, Одеська область).

Як виходить з наданого суду клопотання, 02.04.2021р. до ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали від Ренійського районного суду Одеської області за фактом того, що 02.12.2020р. о 17.00 год. на оз.Кугурлуй в районі с.Новосільське Ренійського району, знаходячись на дерев`яному човні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснював незаконний вилов риби заборонними знаряддями лову моносітками (11 шт.), не маючи на це спеціального дозволу, чим завдав збиток рибному господарству України виловом цінних порід риб: окуня 40 шт. х 17 грн. = 680 грн.; білизни 93 шт. х 255 грн. = 23715 грн.; товстолоба 42 шт. х 255 грн. = 10710 грн.; карася 47 шт. х 17 грн. = 799 грн.; судака 10 шт. х 510 грн. = 5100 грн.; білого амура 2 шт. х 255 грн. = 510 грн.; щуки 2 шт. х 340 грн. = 680 грн.; плоскирки 142 шт. х 34 грн. = 4828 грн.; тарані 65 шт. х 85 грн. = 5525 грн.; раків 78 шт. х 25,5 грн. = 1989 грн., а всього на суму = 54536 грн.

03.04.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідуваньбули внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, заведено кримінальне провадження за №0000042 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.
02.12.2020р. в ході особистого огляду ОСОБА_5 працівниками Чорноморського рибоохоронного патруля Чорноморського басейнового управління ДАРГУ було вилучено:

- моносітки з ліски у кількості 11 штук для вилову риби, а саме: 3 моносітки довжиною 50 метрів, висотою 2 метри із вічком 60х60 мм; 5 моносіток довжиною 50 метрів, висотою 1,5 метрів із вічком 35х35 мм.; 1 моносітку довжиною 50 метрів, висотою 1,8 метрів із вічком 60х60 мм.; 2 моносітки довжиною 50 метрів, висотою 2 метра із вічком 65х65мм., які були передані на зберігання відповідальній особі Чорноморського рибоохоронного патруля №2 (Одеська область, м.Вилкове, вул. Бесарабська, 41);

- дерев`яний човен типу плоскодонка зеленого кольору довжиною 4 м., шириною 1,2 м., висотою 60 см. та пару весел, які були передані на зберігання відповідальній особі - ОСОБА_4 (ТОВ «Репіда», причал №16а, с. Нова Некрасівка, Ізмаїльський район, Одеська область).

Вилучені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги все вищевикладене, дізнавач зазначає, що вищевказані об`єкти по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази, можуть бути предметом дослідження експертизи, конфіскації, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість зацікавлених осіб знищити їх, сховати, просить суд накласти арешт на вищевказане майно.

Дізнавач у судове засідання не явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просила про розгляд клопотання без її участі, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання дізнавача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Згідно п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з витягу по кримінальному провадженню №0000042 від 03.04.2021р., до ЄРДР внесені данні про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 249 КК України.
З матеріалів, які надані дізнавачем в обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя вбачає наявність вчинення суспільно небезпечного діяння, а щодо речових доказів 11 ліскових моносіток та дерев`яного човна з веслами - реальну можливість зацікавлених осіб знищити, приховати їх. Тому, з метою запобігання вищевказаних можливостей щодо речових доказів, з метою їхнього збереження доцільно накласти на них арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання дізнавача СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів - накласти арешт на майно, яке постановою дізнавача визнане речовими доказами по кримінальному провадженню №0000042 від 03.04.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме на:

- моносітки з ліски у кількості 11 штук для вилову риби, а саме: 3 моносітки довжиною 50 метрів, висотою 2 метри із вічком 60х60 мм; 5 моносіток довжиною 50 метрів, висотою 1,5 метрів із вічком 35х35 мм.; 1 моносітку довжиною 50 метрів, висотою 1,8 метрів із вічком 60х60 мм.; 2 моносітки довжиною 50 метрів, висотою 2 метра із вічком 65х65мм., які були вилучені працівниками Чорноморського рибоохоронного патруля Чорноморського басейнового управління ДАРГУ та передані на зберігання відповідальній особі Чорноморського рибоохоронного патруля №2 (Одеська область, м.Вилкове, вул. Бесарабська, 41);

- дерев`яний човен типу плоскодонка зеленого кольору довжиною 4 м., шириною 1,2 м., висотою 60 см. та пару весел, які були вилучені працівниками Чорноморського рибоохоронного патруля Чорноморського басейнового управління ДАРГУ та передані на зберігання відповідальній особі - ОСОБА_4 (ТОВ «Репіда», причал №16а, с. Нова Некрасівка, Ізмаїльський район, Одеська область).

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду .

Слідчий суддя ОСОБА_1