У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.08.2021 Справа №607/13119/21
провадження № 1-кс/607/4323/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль /в режимі відеоконференції судове засідання 04 серпня 2021 року/ скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановила:
ОСОБА_4 подала до слідчого судді вказану скаргу, у якій просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 03 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206. В обґрунтування таких вимог зазначає, що вказана постава винесена без проведення належного досудового розслідування та встановлення дійсних обставин справи, виготовлена із процесуальними порушеннями, а тому є неправомірною. Копію вказаної постанови нею отримано 16 липня 2021 року.
У судове засідання, яким завершився розгляд скарги, ОСОБА_4 не з`явилась, подавши заяву про продовження розгляду скарги у її відсутності. У судовому засіданні 04 серпня 2021 року ОСОБА_4 свої вимоги підтримала з підстав, наведених у скарзі.
Слідчий ОСОБА_6 у жодне із судових засідань не з`явився. 30 липня 2021 року ним було подано клопотання про відкладення судового засідання з розгляду скарги 30 липня 2021 року. Такі неявки відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
04 серпня 2021 року в судове засідання з`явився слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , котрий проводив слідчі/процесуальні дії у кримінальному провадженні №0000206. Проти задоволенні скарги заперечив.
Слідчим суддею витребувано матеріали кримінального провадження № 000206 від 03 травня 2019 року.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу та додані до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000340 від 12 червня 2018 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема: подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Статтею 284 КПК України визначені підстави до закриття кримінального провадження. Однією із них є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення /п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України/.
Окрім цього, пунктом 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається із описаних вище норм права, будь-які рішення слідчого, чи прокурора повинні бути вмотивованими. Тобто у них має міститись належне обґрунтування тих чи інших рішень суб`єкта, який їх приймає. Особливо, коли мова іде про закриття кримінального провадження, оскільки таке процесуальне рішення є формою закінчення досудового розслідування та за своєю суттю відмовою у задоволенні вимог заявника, якщо таке провадження здійснюється за його заявою.
Такі вимоги покликані реалізувати та утвердити принцип верховенства права, частиною із якого є правова визначеність; надати можливість усвідомити та проаналізувати, чим керувався, на які докази та обставини покладався представник правоохоронного органу, коли ухвалював рішення.
Таким вимогам закону спірна постанова не відповідає з огляду на наступне:
слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000206 від 3 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Такі відомості було внесено на підставі виявлення факту вчинення кримінального правопорушення слідчим, а також надходження у ГУНП в Тернопільській області 29 березня 2019 року заяви ОСОБА_4 , якій 16 серпня 2019 року вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
3 листопада 2020 року старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 закрив вказане кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про що виніс відповідну постанову.
При цьому, прийнявши таке рішення, слідчий не вмотивував його у належний спосіб.
У спірній постанові не зазначено мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування, чим порушено п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України. Також, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова не містить в повній мірі відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття саме такого рішення слідчим.
Так, у резолютивній частині спірної постанови міститься висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Однак, мотивувальна частина постанови не містить належного обґрунтування такого рішення. Не зазначено, на підставі яких саме доказів та піддавши правовій оцінці які обставини справи, слідчий прийшов до такого переконання.
Процитовані норми Закону України «Про оренду землі» та Цивільного кодексу України не дають відповіді на питання, чому ж слідчий вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутній склад вказаного злочину, адже до такого висновку можна прийти лише шляхом комплексного аналізу цих правових норм із фактичними обставинами справи, які б підтверджувались здобутими доказами.
Однак такого аналізу слідчим у мотивувальній частині постанови не відображено.
За даних обставин говорити про те, що розслідування у вказаному кримінальному провадженні було проведено повно та всебічно не приходиться, а тому постанову про його закриття слід скасувати.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 9, 91, 284, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
скаргу задовольнити.
Скасувати постанову від 3 листопада 2020 року, винесену старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000206 від 3 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000206 від 3 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, повернути до органу досудового розслідування.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1