11.08.2021 363/3630/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000181 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця м. Самібр Львівської області, одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, маючого малолітню дитину 2014 року народження, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , неодноразово судимого:

11.02.2019 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

18.05.2020 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

26.02.2017 року близько 13 год. ОСОБА_4 біля буд. №13/9 по пр. Мазепи в м. Вишгороді, діючи умисно з корисливих мотивів, знаходячись біля задніх правих пасажирських дверей автомобіля «Хюндай Таксон» д.н.з. НОМЕР_1 у момент закриття автомобіля ОСОБА_6 , притримав їх. В подальшому відкрив двері автомобіля, звідки із заднього пасажирського сидіння таємно викрав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_7 з банківською карткою «ПроКредитБанк» із ПІН кодом до неї, гаманець сірого кольору і паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому в банкоматі «ПриватБанк» у м. Вишгороді по вул. Шолуденка, 6, із зазначеної банківської картки зняв грошові кошти в сумі 10 200 грн. (транзакційна комісія склала 5,96 Євро, тобто 169, 50 грн. за курсом НБУ) та поклав їх у викрадену сумку, яку сховав в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_2 і тим самим розпорядився викраденим майном. В подальшому в банкоматі «ПриватБанк» у м. Вишгороді по пр. Мазепи, 8 із зазначеної банківської картки зняв грошові кошти в сумі 6 000 грн. (транзакційна комісія склала 3,45 Євро, тобто 98, 12 грн. за курсом НБУ). Загальна сума збитків заподіяних потерпілим склала 18 267, 62 грн. Тоді ж ОСОБА_4 був затриманий потерпілим ОСОБА_6 .

У суді обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнаючи вину, показав, що за вставлених у справі обставин 26.02.2017 року притримав пасажирські двері автомобіля до його закриття, а потім відкрив їх та таємно викрав з автомобіля жіночу сумку. В ній взяв банківську карту з написаним ПІН кодом і в банкоматі знімав грошові кошти в сумі 10 200 грн. Потім сумку заховав, а тоді знову зняв грошові кошти в сумі 6 000 грн. Його затримали на місці події і вилучили викрадене майно та грошові кошти.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з його кваліфікуючими ознаками, а також найменуванням, переліком та сумою викрадених грошових коштів погодився, щиро покаявся у вчиненому. Показав, що грошові кошти повернуто потерпілим.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого нетяжкого злочину, дані про його особу, який за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, одружений, має малолітню дитину 2014 року народження, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинуваченого, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною.

Оскільки даний злочин ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку щодо нього від 18.05.2020 року, останньому належить призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого передбачених ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Оскільки вказаний злочин ОСОБА_4 вчинено під час дії Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, та який в межах цього кримінального провадження був затриманий без ухвали слідчого судді в період з 26.02.2017 року по 01.03.2017 року, що включається в строк попереднього ув`язнення, останньому за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції чинній на час вчинення злочину, належить зарахувати вказаний строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується тримання під вартою в межах інших кримінальних проваджень, за якими ОСОБА_4 засудженого згаданими вище вироками, то питання зарахування відповідних строків попереднього ув`язнення за правилами ст. 72 КК України розв`язано цими вироками судів.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і за цим законом призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року, остаточно ОСОБА_4 визначити покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.08.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.08.2017 року по 2.10.2017 року; з 03.05.2018 року по 10.05.2018 року; з 27.09.2018 року до дня набрання вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2019 року законної сили за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в межах цього кримінального провадження в період з 26 лютого 2017 року по 01 березня 2017 року у строк призначеного покарання за цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року.

Речові докази по справі: жіночу сумочку, грошові кошти в сумі 14 200 грн. залишити потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

За проведення судово-трасологічної експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 790 (сімсот дев`яносто) грн. 96 (дев`яносто шість) коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: