Справа № 180/515/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000060 від 03.11.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Новокузнецьк, Кемеровської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, має на утриманні двох осіб: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого фізичною особу підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці 2016 року, більш точної дати та часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , умисно порушуючи встановлений законом порядок здійснення благодійної діяльності та надання послуг з тимчасового розміщення та постійного проживання осіб, попередньо поширив серед необмеженого кола осіб інформацію про свої можливості, щодо надання допомоги особам похилого віку у формі забезпечення постійного проживання в притулку, умисно ввівши в оману сина потерпілої ОСОБА_8 про наявність сил та засобів надання необхідного медичного догляду та побутового обслуговування мешканців організованого ним притулку, отримав від сина потерпілої ОСОБА_9 згоду на подальший догляд, утримання та постійне проживання ОСОБА_8 в псевдо притулку, розміщеного в будинках за адресою: АДРЕСА_3 , та пред`явив обов`язкову умову надання таких послуг передання йому банківської платіжної картки та пін-коду доступу до рахунку потерпілої ОСОБА_8 ..

В той же день реалізуючи умисел на заволодіння іншим важливим документом ооби шляхом шахрайства, діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого використання, під удаваним приводом покриття фінансових витрат на проживання потерпілої ОСОБА_8 в будинках за адресою: АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_9 пін-код доступу до вищевказаного рахунку та інший важливий особистий документ- банківську платіжну картку. Після заволодіння важливим особистим документом шляхом обману, обвинувачений ОСОБА_4 зберігав банківську платіжну картку, що забезпечувала доступ до пенсійного рахунку потерпілої ОСОБА_8 до моменту її вилучення працівниками правоохоронних органів в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману, направленого на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що потерпіла перебуває за адресою: АДРЕСА_4 , взяв банківську платіжну картку, що забезпечувала доступ до грошових коштів на рахунку потерпілої ОСОБА_8 за допомогою здійснення транзакції «видача готівки» скориставшись відомим йому пін-кодом доступу, зняв з рахунку потерпілої грошові кошти на загальну суму 1400 гривень та впевнившись у відсутності залишку грошових коштів на рахунку зник з місця вчинення злочину.

В наступному, продовжуючи свої умисні дії, незважаючи на припинення 18.09.2017 року діяльності місця постійного проживання людей за адресою: АДРЕСА_4 , організованого обвинуваченим ОСОБА_4 та припинення проживання потерпілої ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, будь-яку частину грошових коштів отриманих 10.09.2017 року за вищезазначеною транзакцією по рахунку потерпілої ОСОБА_8 чи її родичам не повернув, витративши їх на власні потреби.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом іншим особистим документом; за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи в зв`язку із закінченням строків давності вчиненого злочину.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого та проти закриття кримінальної справи відносно нього в зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно із статтею 49 КК України.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, захисника, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку про доцільність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, знайшла своє підтвердження в ході судового слідства.

Згідно п.2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 285 ч.1 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку чи нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно ст.12 КК України нетяжким злочином є діяння, за вчинення чкого передбачено основне покарання в виді штрафу в розмірі не більне 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 5 років.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, які відноситься до категорії нетяжких злочинів, за які передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі, з моменту вчинення ним кримінальних правопорушень минуло більше 3 років, безпосередньо в судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався, тому суд вважає за можливе, у відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Керуючись ст.284, 314, 372 КПК України, на підставі ст.44, 49 КК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження № 0000060 від 03.11.2017 року відносно ОСОБА_4 закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом її подання через Марганецький міський суд Дніпроптеровської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1