ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/368/21 Справа № 705/1325/21 Категорія: ст. 81 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

представника ВК № 92 ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :
Державна установа «Старобабанівська виправна колонія № 92» звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування подання вказано, що ОСОБА_7 за даною справою засуджений Дарницьким районним судом м. Києва 29.01.2019 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підстав ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднано невідбутий строк покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.04.2018 та за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 27.07.2017, зарахувавши у строк відбуття покарання період з 09.11.2016 по 11.11.2016 включно. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 09.11.2016 по 11.11.2016 включно, а також з 27.07.2017 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку 1день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 27.07.2017. Кінець строку відбування покарання: 09.11.2023. Засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.

Під час перебування в установі засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно та старанно, приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення та установи, за що отримав 4 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Має 2 стягнення, які зняті у встановленому законом порядку. Допустив 1 порушення, але в ході розслідування до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має завжди охайний зовнішній вигляді, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. На міри виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Провину у скоєному злочині визнає повністю.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)», погодженого зі спостережною комісією Уманської РДА, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ухвалі суд указав, що в судовому засіданні не доведено наявність обставин, які б однозначно давали підстави зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_7 дійсно заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.03.2021 року та задовольнити клопотання установи про його умовно-дострокове звільнення. Вважає, що став на шлях виправлення та довів, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення, однак неповнота судового розгляду судом першої інстанції призвела до невідповідності висновків суду. При цьому судом не враховано думку працівників колонії та адміністрації щодо можливості його умовно-дострокового звільнення.

Прокурор Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.03.2021 року залишити без змін.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Вказує, що враховуючи особу засудженого, його поведінка в установі виконання покарань не свідчить про його виправлення та відсутність мотивації на скоєння нових злочинів, оскільки більша частина заохочень засудженим отримана в період, що передував настанню пільги, а з часу останнього правопорушення минуло лише 4 місяці.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник колонії поклався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 частину призначеного судом покарання.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що адміністрацією Старобабанівської виправної колонії № 92 ОСОБА_7 характеризується позитивно, виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставиться сумлінно та старанно, приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення та установи, за що отримав 4 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має завжди охайний зовнішній вигляді, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. На міри виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Провину у скоєному злочині визнає повністю. Проте, також вбачається, що засуджений ОСОБА_7 допускав порушення режиму відбування покарання, за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності (15.06.2018, 19.09.2018, 24.12.2019, 20.11.2020). Вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку. Крім того, матеріали особової справи засудженого містять матеріали ще одного порушення, яке не відображено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення та доданих до нього матеріалів, а саме те, що ОСОБА_7 вийшов з локальної дільниці з порушенням форми одягу (відсутній нагрудний знак), на зроблені зауваження грубив, від дачі пояснення відмовився.

Колегія суддів враховує, що поведінка засудженого, яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу. Посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що він став на шлях виправлення, колегія суддів не вбачає такими, які істотно впливають на рішення щодо умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, незважаючи на наявність формальної підстави для умовно-дострокового звільнення, зокрема факту відбуття певної мінімальної частини призначеного судом строку покарання, відсутньою є фактична підстава, а саме стала тенденція засудженого до виправлення.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді