Номер провадження: 11-сс/813/290/21
Номер справи місцевого суду: 522/1502/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 27.01.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Баку, Республіка Азербайджан, громадянина Республікі Азербайджан, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 00000016, внесеному до ЄРДР 25.01.2021, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 27.01.2021, було задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 00000016, внесеному до ЄРДР 25.01.2021.

Строк дії запобіжного заходу визначено з моменту фактичного затримання, з 25.01.2021, та до 26.03.2021, у межах строку досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорює обґрунтованість підозри у кримінальному провадженні, проте вважає, що оскаржена ухвала не відповідає повноті судового розгляду, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та вказує на таке:

-слідчим суддею не вирішувалось питання щодо можливості встановлення розміру застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

-в оскарженому рішенні не враховано, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання на території України;

-прокурором не доведено існування жодного ризику, а ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів досудового слідства, оскільки підозрюваний розуміє, що таким чином він сам собі нашкодить;

-ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого необґрунтований, з огляду на те, що потерпілий вже надав покази.

За таких обставин, захисник стверджує, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та вважає обраний запобіжний захід невмотивовано жорстким, тому просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Приморського районного суду, від 27.01.2021, та ухвали нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили задовільнити її у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційного скарги захисника, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи факт того, що захисником в апеляційній скарзі не ставиться питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині.
Водночас, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбоченого ч. 2 ст. 187 КК України, якій, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, з огляду на передбачене санкцією частини статті покарання.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винуватим, а також факт того, що підозрюваний є громадянином іншої держави, тобто має місце наявність ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції відносно того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні з огляду на те, що йому при подальшому ознайомлені з матеріалами справи стануть відомі повні анкетні дані потерпілого ОСОБА_10 .
Відтак, апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги захисника в частині того, що підозрюваному не має сенсу незаконно впливати на потерпілого, оскільки останній вже надав покази на досудовому розслідуванні, з огляду на положення ст. 23 КПК України, якими регламентовано, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Таким чином, підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, апеляційний суд вважає, що правильним є висновок слідчого судді щодо наявності ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, з огляду на те, що підозрюваний непрацевлаштований, а інкримінований злочин, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вчинив з корисливих мотивів, що вказує на можливість, якою по суті є ризик, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин, які вказують на наявність ризику, передбаченого п. 2) ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на що, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею суто формально зазначено, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку, зокрема, має місце ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки в оскарженій ухвалі відсутні посилання на речі та документи у кримінальному провадженні, які можуть бути знищенні, сховані або спотворенні, відповідно, оскаржене рішення не є обґрунтованим в цій частині.
Також апеляційний суд робить аналогічний висновок щодо зазначення слідчим суддею наявності ризику, передбаченого п. 4) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в оскарженому рішенні не наведено підстав вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчим суддею не надано оцінку обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу та про те, що слідчим суддею не вирішувалось питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, спростовуються самим текстом оскарженої ухвали, в якій слідчий суддя зазначив, що підозрюваний не має постійного місця проживання у м. Одесі; офіційно непрацевлаштований; відсутні міцні соціальні зв`язки підозрюваного на території України; вік та стан здоров`я підозрюваного; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим, чим виконано вимоги ст. ст. 178, 183 КПК України.
Щодо тверджень захисника про те, що слідчим суддею безпідставно не визначено розмір застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційній суд звертає увагу на положення п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України, якими регламентовано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на те, що питання обґрунтованості підозри не ставилось захисником в апеляційній скарзі та апеляційний суд не перевіряв оскаржену ухвалу в цій частині, апеляційній суд констатує, що з огляду на повідомлення про підозру ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який є злочином із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчим суддею обґрунтовано не розглядалось питання визначення розміру застави.
Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин перевірки обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси обґрунтовано прийшов до переконання, що у даному випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.
Матеріали справи не містять даних про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси - залишити без змін.
Відповідно до положень п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 27.01.2021, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 00000016, внесеному до ЄРДР 25.01.2021, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4