Справа № 577/3163/17
Провадження № 1-кп/577/48/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальне провадження № 000779 від 07 червня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

1) 31.07.1998 року Конотопським міським судом за ч.2 ст.141, ч.2 ст.206, ст. 42 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 25.12.2001 року Конотопським міським судом за ч.2 ст. 206 КК України до 3-х років позбавлення волі;

3) 20.07.2007 року Конотопським міськрайонним судом за ст.395 КК України до 5-ти місяців арешту;

4) 11.03.2009 року Конотопським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

5) 12.10.2001 року Конотопським міськрайонним судом за ст. 395 КК України до 6-ти місяців арешту;

6) 27.12.2001 року Конотопським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі;

7) 12.07.2013 року Конотопським міськрайонним судом за ч.1 ст.396, ч.4 ст.70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 16.08.2016 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2017 року в період часу з 00 год 00 хв до 1 год 00 хв ОСОБА_5 у приміщенні веранди будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої під час чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи злочинний намір, ОСОБА_5 вхопив зі столу кухонний ніж, яким умисно наніс один удар ОСОБА_7 в ділянку грудної клітини справа, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді колото-різаної рани грудної клітини праворуч з пошкодженням міжреберного м`язу, третього ребра справа, верхньої порожнистої вени, верхньої частини правої легені з приводу чого того ж дня станцією швидкої медичної допомоги ОСОБА_7 був доставлений до хірургічного відділення КЗ «Конотопська ЦРЛ ім. академіка М.Давидова», де від отриманих травм помер.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України - заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого

У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винним частково та вказав, що того вечора дійсно посварився з потерпілим в процесі чого відбивався від останнього, але умислу на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень або смерті у нього не було. Уточнив, що захищався, оскільки мав страх за власне життя, адже ОСОБА_7 був фізично сильніший. Описуючи події зазначив таке.

06 червня 2017 року близько 11 години в АДРЕСА_2 на веранді разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпивали спиртні напої. Пізніше до них приєднався ОСОБА_7 , з яким спочатку у ОСОБА_9 виникла сварка, у зв`язку з чим той пішов до кімнати відпочивати, а потім - з ним під час якої ОСОБА_7 почав нецензурно лаятись та погрожувати вбивством. Далі ОСОБА_7 схопив ніж і ударив його рукояткою по носу, після чого спробував нанести удар ножем в живіт, порізавши палець. Тоді він, несподівано для себе, перехопив ніж, яким наніс ОСОБА_7 один удар. Отямився лише коли ОСОБА_7 вже лежав на ньому, а ОСОБА_8 відтягував потерпілого. У цей час побачив, що у ОСОБА_7 у грудях стирчить ніж, а тому попросив ОСОБА_8 викликати швидку допомогу. З метою зупинення кровотечі скрутив тампон в рану, наклав марлеву пов`язку. Дочекавшись швидкої вони усі разом поїхали до лікарні.

Додав, що раніше вказував про надання показів під час слідчого експеременту під тиском працівників поліції, фактично обмовивши себе. Зараз заявив, що ніякого тиску на нього не було. Цю обставину він зазначав щоб пом`яушити покарання. Позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування витрат на поховання визнає повністю.

Незважаючи на частковість визнання своєї вини, винуватисть ОСОБА_5 доводиться наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_7 був їй братом. Вживав спиртні напої, але агресії не вирожав, битися не провокував. Заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 10 614 гривень 77 копійок підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Це сума витрат на поховання.

Свідок ОСОБА_8 вказав, що 06 червня 2017 року разом із батьком ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на дачній ділянці за вищевказаною адресою вживали спиртні напої. Близько 21 години до них приїхав ОСОБА_7 , який був напідпитку та із собою привіз чекушку самогонки, яку вони спільно розпили на веранді будинку. У цей час між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка при цьому останній ображав і погрожував. З метою уникнення конфлікту батько пішов до іншої кімнати, а він почав заспокоювати ОСОБА_7 , який трохи утихомирився. Проте, через деякий час ОСОБА_7 почав сваритися вже з ОСОБА_5 , називаючи останнього «сепаратистом», ображав нецензурною лайкою та пропонував подратися один на один. ОСОБА_5 заспокоював ОСОБА_7 . Коли ж він пішов до кімнати, де перебував його батько, то останній став кричати, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почалася бійка. Через вікно з кімнати, що виходить на веранду, було видно, що ОСОБА_5 і ОСОБА_7 стоять на проти один одного, але самого удару ножем не бачив. Після цього вибіг на веранду, де відтягнув ОСОБА_7 , який падав на ОСОБА_5 , при цьому звернув увагу, що у ОСОБА_7 в районі плеча, якого саме не пам`ятає, виступила кров. Разом із ОСОБА_5 поклали пораненого на підлогу і викликали швидку. Зі слів ОСОБА_5 на нього напав ОСОБА_7 , який і спричинив садно.

Також свідок ОСОБА_8 додав, що ОСОБА_7 був запальною і неурівноваженою людиною, у зв`язку з чим між ними іноді виникали сварки, що закінчувались штовханиною. ОСОБА_5 знає як спокійну, врівноважену людину.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 06.06.2017 року у веранді його будинку АДРЕСА_2 близько 22 години ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Коли він вийшов до веранди, то ОСОБА_7 почав сваритися ображаючина його нецензурною лайкою, у зв`язку з чим він наказав всім розходитися, а сам пішов до кімнати, звідки було добре видно веранду. Чув сварку між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а потім попросив свого сина ОСОБА_8 розборонити їх, оскільки побачив, що ОСОБА_7 тримав у руці ніж та махав ним, проте момент нанесення удару ножем не замітив. Після цього син вийшов до веранди і викликав швидку.

Крім того, вина обвинуваченого доводиться дослідженими в суді доказами, зокрема:

- протоколами огляду місця події (т.1 а.с. 11-28, 34-35), яким є веранда будинку АДРЕСА_2 , протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , що має колото-різану рану грудної клітини праворуч (а.с. 40-42).

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 08.06.2017 року під час якого свідок продемонстрував механізм нанесення ОСОБА_5 удар ножем ОСОБА_7 у праву частину грудної клітини (т.1 а.с. 112-120).

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 08.06.2017 року (відеозапис переглянуто у судовому засіданні) в ході якого обвинувачений розповів та показав механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . При цьому вказував послідовність подій, що відбувалися того дня, а саме, що потерпілий схопив ніж і намагався вдарити його ножем. Через деякий час ОСОБА_7 знову схопив ніж і рукояткою вдарив його по носу, а потім намагався вдарити ножем у живіт, але в цей час ОСОБА_5 перехопив ніж і, тримаючи його рівно по відношенню до тулубу ОСОБА_7 , вдарив останнього ним в грудну клітину. Потім він разом із ОСОБА_8 винесли ОСОБА_7 на подвір`я. На носу у ОСОБА_5 мається слід рани. Необхідно зазначити, що приміщення веранди вузьке та заставлене речами, отже вільного місця дуже мало (т.1 а.с. 121-130).

Суд звертає увагу, що із переглянутого відеозапису слідчого експерименту, який відбувався за участю адвоката, не вбачається жодного тиску на ОСОБА_5 з боку працівників поліції. ОСОБА_5 спокійно, добровільно, у вільній формі з уточненнями розповів про відомі йому обставини інкримінованого злочину. Слід також зауважити, що під час судового розгляду ОСОБА_5 заявив, що ніякого тиску на нього з боку працівників поліції не було, раніше він вказував на цю обставину, оскільки розраховував на пом`якшення покарання.

- відповідно до висновку СМЕ № 138 від 08.06.2017 року смерть ОСОБА_7 настала від колото-різаної рани грудної клітини праворуч з пошкодженням міжреберного м`язу, третього ребра справа, верхньої порожнистої вени, верхньої частини правої легені, а саме: рана грудної клітини праворуч в ділянці міжребір`я по середньо-ключичній лінії, рана на верхній порожнистій вені по передньо-боковій поверхні справа, вогнищевий крововилив з розривом міжреберного мязу в проекції рани в 2-му міжребір`ї, лінійний перелом третього ребра справа по середньо-ключичній лінії, рана в ділянці передньої поверхні правої частини легені в верхній третині, яке в своєму клінічному перебігу ускладнилося розвитком гострого малокрів`я внутрішніх органів (т.1 а.с. 138-146, 151-159).

- згідно додаткових висновків СМЕ механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту не співпадає лише в частині напрямку нанесення удару (т.1 а.с. 163-164). Не виключено утворення тілесних ушкоджень, які малися у ОСОБА_7 на час судово-медичного дослідження за обставин, вказаних ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту ( т.1 а.с. 168-169).

Із висновку судово-психіатричної експертизи № 150 від 14.06.2017 року слідує, що ОСОБА_5 психічних розладів, які відносяться до медичного та юридичного критеріїв осудності, не виявляв і не виявляє. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під дію ст.ст.19, 20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.1 а.с 274-275).

За висновком судової психологічної експертизи № 624 від 26.02.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, не перебував у стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що можуть розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання. Емоційний стан визначався станом алкогольного сп`яніння, на фоні якого актуальні емоційні переживання (страх за своє життя і захист від агресивних дій ОСОБА_7 ) надзвичайно загострилися, що суттєво вплинуло на його свідомість та психічну діяльність ускладнило адекватне усвідомлення ситуації, планування ним правильних рішень та адекватний вихід із конфлікту. ОСОБА_5 на момент вчинення протиправних дій не перебував у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання (т.3 а.с. 158-173).

Аналіз представлених доказів надає підстави для висновку, що вони в повній мірі узгоджуються між собою, логічно доповнюють один одного і в сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, від яких і настала смерть останнього.

На наявність злочинного умислу вказують спосіб та характер нанесення удару, орудіє злочину, яким є кухонний ніж та завдання колото-різаної рани саме у життєво важливу частину тіла - грудну клітину, наслідки у вигляді смерті потерпілого.

Обвинувачений під час судового розгляду стверджував про те, що в ході відвернення нападу з боку потерпілого сталося так, що несподівано для себе перехопив ніж, яким і наніс удар ОСОБА_7 . Проте, твердження обвинуваченого, що він захищаючись від активних дій потерпілого, перевищив межі необхідної оборони не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Виходячи із суті поняття про необхідну оборону, при вирішенні питання про наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, є необхідним, крім іншого, з`ясування характеру небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставин, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема місце і час нападу, його раптовість, не готовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їх фізичні дані, вік стать, стан здоров`я.

Судом встановлено, що між потерпілим і обвинуваченим під час розпивання спиртних напоїв виникла словесна сварка, в ході якої у обвинуваченого була можливість не застосовувати ніж щодо потерпілого, а сховати його, віддати господарям, звернутися за допомогою до них або ж піти звідти, оскільки об`єктивно не встановлено, що з боку потерпілого вчинялися будь-які дії, що заважали це зробити або перешкоджали покинути приміщення. Слід також зауважити, що перед конфліктом з обвинуваченим у потерпілого вже була сварка з власником будинку ОСОБА_9 , проте останній з метою уникнути можливих негативних наслідків просто вийшов із веранди наказавши усім розходитись, чим фактично припинив конфлікт. Однак, ОСОБА_5 , не послухавши господаря, продовжив розпиття спиртних напоїв із ОСОБА_7 в процесі чого між ними виникла чергова сварка, що і призвело до злочинних наслідків у виді смерті потерпілого.

За таких обставин відсутні ознаки існування необхідної оборони, а тому доводи обвинуваченого в цій частині не заслуговують на увагу суду. Разом з тим підтверджена доведеність прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченого щодо нанесення удару кухонним ножем у грудну клітину потерпілому ОСОБА_7 , який призвів до колото-різаної рани грудної клітини праворуч з пошкодженням міжреберного мязу, третього ребра справа, верхньої порожнистої вени, верхньої частини правої легені, та наслідками у вигляді смерті останнього.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих відповідальність обставин слід віднести висловлений жаль обвинуваченого щодо вчиненого, частково відшкодував заподіяні збитки, вибачився перед потерпілою, вживав заходів надання допомоги постраждалому, за місцем мешкання характеризується позитивно, має незадовільний стан здоров`я внаслідок інфекційного захворювання легень (туберкульоз).

Обставинами, що обтяжують покарання є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Приймаючи до уваги наведене вище, думку потерпілої, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на шлях виправлення не став і скоїв новий умисний тяжкий злочин, суд приходить до переконання про призначення покарання виключно у вигляді позбавлення волі, проте з обов`язковим врахуванням хворобливого стану здоров`я.

Оскільки скоєним злочином потерпілій ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду, яку обвинувачений не відшкодував, але визнав, в силу ч. 3 ст. 128 КПК України, ст.ст. 1166 ЦК України, позов потерпілої про відшкодування 10614 грн. 77 коп. підлягає задоволенню.

Крім того, обвинувачений повинен відшкодувати і процесуальні витрати, які складаються із вартості судової психологічної експертизи в розмірі 18877,10 грн.

Провадження за позовом прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, необхідно закрити внаслідок відмови від вимог через добровільне відшкодування обвинуваченим цих витрат.

Враховуючи, що обвинувачений був затриманий 07.06.2017 року і з цього часу перебував під вартою, то вказаний термін підлягає зарахуванню у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, який діяв на час вчинення злочину та затримання.

За ухвалою Сумського апеляційного суду від 17.04.2019 року вирок Конотопського міськрайонного суду від 22.03.2018 року відносно ОСОБА_5 засудженого за ч.2 ст.121 КК України, був скасований у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та призначений новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду (т.2 а.с.205-209).

Відповідно до приписів ч.2 ст.416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

За таких обставин, суд не може посилити покарання, яке буде призначене обвинуваченому за даним вироком, у порівнянні з покаранням, призначеним за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.03.2019 року, проте пом`якшити покарання не заборонено.

Керуючись ст.ст. 124, 128, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 07.06.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VIII від 21.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув покарання призначене за даним вироком, а тому скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і звільнити його з-під варти в залі суду.

Прийняти відмову прокурора від позову, заявленого в інтересах держави на користь Конотопського міського фінансового управління Сумської області про стягнення 291 гривні 93 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину і провадження за цим позовом закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 10 614 (десять тисяч шістсот чотирнадцять) гривень 77 копійок матеріальної шкоди, задовольнивши цивільний позов останньої.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 18877 грн. 10 коп.

Скасувати арешт накладений за ухвалами слідчого судді від 09.06.2017 року, на спортивну кофту синього кольору, спортивні шорти синього кольору, капці гумові сірого кольору, вилучені у ОСОБА_7 ; три ножі, чоловічі гумові капці з нашаруванням речовини бурого кольору, шість недопалків цигарок «Прилуки», чотири сліди пальців рук, футболку чорного кольору «Адідас», вилучені під час огляду місця події в АДРЕСА_2 ,; спортивні штани чорного кольору, кросівки біло-коричневого кольору, вилучені у ОСОБА_5 .

Вказані речові докази, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1