Справа № 453/1037/21
№ провадження 1-кс/453/241/21
У Х В А Л А
Іменем України
30 липня 2021 року м. Сколе

Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про визнання речовим доказом,

в с т а н о в и в:

Належно уповноважений представник ТОВ «Мітел торг» - адвокат ОСОБА_3 30.07.2021 року звернувся до слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області із скаргою про скасування постанови про визнання речовим доказом, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 28.07.2021 про визнання речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000116.

30.07.2021 року ОСОБА_3 подав заяву про залишення без розгляду поданої ним скарги.

Оглянувши скаргу слідчий суддя зазначає таке.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Системний аналіз положень КПК України свідчить, що заявлення клопотання в порядку, передбаченому ст. ст. 98, 110, 303 КПК України є його правом, а не обов`язком через що реалізується ним на власний розсуд.

Таким чином, право подачі заявником заяви про залишення його клопотання без розгляду також являється його конституційним правом, оскільки полягає у вільній реалізації свого права у спосіб передбачений КПК України.

З положень ч. 6 ст. 9 вказаного Кодексу випливає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, беручи до уваги положення ст. 7, ч. 2 ст. 8, ч. ч. 5, 6 ст. 9 КПК України, скаргу про скасування постанови про визнання речовим доказом, залишити без розгляду безпосередньо за заявою особи, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 1-29, 110, 303, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_3 про залишення без розгляду скарги про скасування постанови про визнання речовим доказом задоволити.

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про визнання речовим доказом, - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1