СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1600/20
Провадження № 1-кп/306/61/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Свалява в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні №0000095 від 12 жовтня 2020 року.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої (підсудної) ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 11 жовтня 2020 року близько 21:00 години року, знаходячись біля вхідних воріт дворогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, затіяла сварку зі сусідкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 , інвалідом І-групи, під час якої діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи на меті умисно спричинити тілесні ушкодження подяряпала обличчя потерпілої нігтями пальців рук, чим спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден правої підочної ділянки голови, верхньої губи та лівої предньовушної ділянки.

Згідно висновку експерта № 81 від 15.10.2020 року та відповідно до наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" тілесні ушкодження у ОСОБА_7 кваліфікуються за п.2.3.5. як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Такими своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000095 від 12.10.2020 року підозрювана ОСОБА_5 отримала 27 жовтня 2020 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2020 року справу до розгляду передано судді ОСОБА_1 .

Підготовче провадження у справі призначено відповідно до ухвали судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2020 року.

Судовий розгляд кримінальної справи № 306/1600/20 призначено відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.01.2021 призначено обвинуваченій ОСОБА_5 захисника Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області для здійснення захисту за призначенням для участі у кримінальному провадженні №0000095 від 12.10.2020 року.

21.01.2021 до суду надійшов цивільний позов від потерпілої ОСОБА_7 (№ 417) про стягнення моральної шкоди заподіяної злочином, в порядку ст.128 КПК України

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала частково та пояснила, що не била потерпілу ОСОБА_7 11 жовтня 2020 року біля 20:00 години вона пішла до подвір`я потерпілої, щоб з`ясувати чому вона пустила каналізаційні відходи під її будинок. Потерпіла вийшла на подвір`я та декілька разів покликала її у двір. Потім потерпіла вдарила підсудну по обличчю. В ході сварки руками махали, брала потерпілу за руки, але не била. Можливо подряпала потерпілу, коли захищалася від неї.

Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була допитана в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченою не перебуває в родинних відносинах. Потерпіла їй знайома, ОСОБА_7 її сусідка, бере у них молоко. 11.10.2020 у вечірній час, на вулиці було темно, ОСОБА_9 пішла погодувати собаку і почула, що у ворота ОСОБА_7 стукають. У ворота голосно стукала ОСОБА_5 і кричала. Потім ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_7 та схопила її за руку. ОСОБА_9 намагалася роз`єднати їх, бо обвинувачена "кинулась на потерпілу, давила її, на шиї мала сліди". Чи наносила обвинувачена удари по обличчю потерпілої не бачила, чи була потерпіла на землі не знає, на обличчі потерпілої бачила подряпини.

Свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був допитаний в судовому засіданні пояснив, що обвинувачена йому знайома, в родинних відносинах не перебуває. Потерпіла ОСОБА_11 є його жінкою. 11.10.2020 він був у хаті, чув стук у ворота, але не хотів виходити. Після цього до хати зайшла жінка (потерпіла) і сказала, що сусідка ОСОБА_5 її побила, голосно кричала. На обличчі у жінки були подряпини, на якій стороні не пам`ятає.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 11.10.2020 року близько 20:00 години вечора почула стукіт у її ворота. Вийшла з хати, побачила обвинувачену, яка кричала на неї, потім почала бити та схопила за руку, почала її давити, нанесла подряпини. Бажає відшкодування шкоди від підсудної.

Також винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) доведена іншими доказами, а саме:

відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з номером кримінального провадження 0000095 до ЄРДР 12 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_7 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.125 КК України;

відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.10.2020 з доданими ілюстративними фототаблицями, проведеного в присутності двох понятих, дізнавача-інспектора сектору дізнання Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 , за участю потерпілої ОСОБА_7 - відтворено обстановку та обставини події 11.10.2020 року в АДРЕСА_2 (проведено з 13:20 години по 14:00 годину);

відповідно до висновку експерта № 81 від 15.10.2020, проведеної судово-медичної експертизи - на момент судово-медичного обстеження ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден правої підочної ділянки голови, верхньої губи та лівої передньовушної ділянки, які виникли від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, яким найбільш імовірними могли бути нігті пальців рук сторонньої особи по механізму стиснення, тертя і за своїм характером могли виникнути при обставинах, викладених обстежуваною та вкладуються в час події, вказаний потерпілою. За своїм характером та степенем тяжкості тілесні ушкодження, згідно наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" п.2.3.5. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, як такі що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. На момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 найбільш імовірно знаходилася у вертикальному або близькому до нього положенні, обличчям була повернута до нападаючого. Тілесних ушкодень характерних для нанесення їй ударів яким-небудь предметом сторонньою особою не було виявлено. ОСОБА_7 не могла заподіяти собі тілесні ушкодження з висоти падіння власного росту, так як не характерні для таких.

відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 (номер особої справи НОМЕР_2 ) - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - є інвалідом з дитинства І групи.

Судом досліджено висновок експерта № 82 від 19.10.2020, проведеної судово-медичної експертизи - на момент судово-медичного обстеження ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден правого передпліччя та чисельних царапин лівого передпліччя, які виникли від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, не виключно нігтями пальців рук сторонньої особи по механізму стиснення, тертя і за своїм характером могли виникнути при обставинах, викладених обстежуваною та вкладуються в час події, вказаний ОСОБА_5 . За своїм характером та степенем тяжкості тілесні ушкодження, згідно наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" п.2.3.5. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, як такі що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. На момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 найбільш імовірно знаходилася у вертикальному або близькому до нього положенні, обличчям була повернута до нападаючого. Тілесних ушкодень характерних для нанесення їй ударів яким-небудь предметом сторонньою особою не було виявлено. ОСОБА_5 не могла заподіяти собі тілесні ушкодження з висоти падіння власного росту, так як не характерні для таких (копія доказу посвідчена дізнавачем).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 (на підставі постанови про зміну групи прокурорів від 18.03.2021) просив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, враховуючи щире каяття обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 (на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень КПК України захисник залучається судом для здійснення захисту за призначенням № 199 від 29.01.2021, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/865 від 08.02.2013) просила виправдати ОСОБА_5 за пред`явленим їй обвинуваченням та визнати її невинною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 просила визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, стягнути з обвинуваченої на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_8 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 (на підставі угоди про надання адвокатськиї послуг (правової допомоги) від 20.10.2020 просив призначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції статті, задовольнити цивільний позов у повному обсязі.

Відповідно до ст.2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) - це кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків (санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року).

Судом перевірено доводи захисника ОСОБА_6 щодо виправдання обвинуваченої та визнання ОСОБА_5 невинною.

Суд зазначає таке:

Положеннями ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України - особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст. 84 КПК України - доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оцінивши кожний доказ, наданий сторонами обвинувачення та захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що органом досудового розслідування надано допустимі докази на підтвердження нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , що сторона обвинувачення, під час судового розгляду, довела винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що підсудна ОСОБА_5 11 жовтня 2020 року біля 21:00 години затіяла сварку із сусідкою ОСОБА_7 з приводу витоку нечистот під будинок ОСОБА_5 . Під час цієї сварки як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_7 намагалися штовхнути та вдарити одна одну.

Як наслідок, обидві і ОСОБА_7 , і ОСОБА_5 отримали легкі тілесні ушкодження.

Зі слів ОСОБА_5 першою вдарила ОСОБА_7 .

Зі слів ОСОБА_7 першою вдарила ОСОБА_5 .

Таким чином, досудовим слідством не встановлено та в судовому зсіданні не доведено, що першою удар нанесла підсудна.

Якщо доводи захисту не можуть бути спростовані, це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи у вчиненні певних дій або бездіяльності. Таким чином, органом досудового слідства не доведено, що бійку розпочала саме ОСОБА_5 .

Натомість при оцінці доказів щодо доведеності винуватості у нанесенні легкого тілесного ушкодження потерпілій, суд вважає за необхідне зазначити таке.

В судовому засіданні доведено, що саме ОСОБА_5 прийшла до подвір`я ОСОБА_7 та влаштувала сварку з приводу відведення нечистот під її будинок.

Навіть, якщо першою вдарила ОСОБА_7 , то ОСОБА_5 мала можливість уникнути продовження бійки, а саме піти з подвір`я ОСОБА_7 . Натомість ОСОБА_5 нанесла останній тілесні ушкодження у виді подряпин і припинила цю сварку свідок ОСОБА_9 , яка втрутилася та розняла підсудну та потерпілу.

Отже, зважаючи на стан здоров`я потерпілої - інвалід першої групи, має фізичні вади, суд доходить висновку, що підсудна ОСОБА_5 не перебувала в стані необхідної оборони. ЇЇ наступні дії не залежали від волі потерпілої, поскільки остання фізично не могла утримувати підсудну та перешкодити їй покинути подвір`я. З наведеного суд робить висновок про те, що підсудна саме з метою нанесення тілесного ушкодження, а не захисту подряпала обличчя потерпілій. Отже її вина у спричиненні умиснго легкого тілесного ушкодження є доведеною.

Дії обвинуваченої в умисному легкому тілесному ушкодженні, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченому ч.1 ст.125 КК України доведена повністю.

Відповідно досудової доповіді про обвинувачену, складеної фахівцем органу пробації ОСОБА_13 від 29.12.2020 року встановлено, що результати оцінки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінено, як середній. Виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, з покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує щире каяття, як обтяжуючі покарання обвинуваченій обставин суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи з інвалідністю.

Суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), враховує дані про особу винуватої ОСОБА_5 : характеристику з місця проживання, згідно якої обвинувачена характеризується позитивно (характеристика надана сільським головою Керецьківської сільської ради), те, що на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-фтизіатра, лікаря-нарколога не перебуває (повідомлення надане директором комунального некомерційного підприємства "Свалявська ЦРЛ" 16.10.2020 року №1198/04-10), має стійкі соціальні зв`язки (довідка про склад сім`ї № 868 від 13.10.2020 року), що раніше не судима (вимога УІЗ ГУНП в Закарпатській області №6075/106/26/3 від 12.10.2020 року), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

За змістом ст. 50 КК України -покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України.

Оцінивши в сукупності докази, суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 враховує щире каяття обвинуваченої, вимоги ст.50 КК України, ст.65 КК України, те, що тілесні ушкодження завдані потерпілій з інвалідністю та вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої, суд виходить з такого.

21.01.2021 потерпіла ОСОБА_7 подала позовну заяву про стягнення 5000 грн. заподіяної моральної шкоди та обгрунтувала вказаний розмір шкоди моральними та фізичними стражданнями, приниженням честі та гідності, словесними образами як особи з фізичними вадами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 оголошено в судовому засіданні 05.03.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 127 КПК України, - підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 129 КПК України - ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 23 ЦК України - моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування, суд виходить із засад справедливості, розумності, достатності та доведеності розміру відшкодування. Зокрема, конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був нетривалим. Очевидцями події була лише свідок ОСОБА_9 , яка навіть не порозуміла причини сварки, отже заподіяна моральна шкода потерпілій ОСОБА_7 полягає в словесних образах. Доказів того, що зазнали погіршення здібності потерпілої суду не надано. Інших істотних страждань не зазначено. Тому суд доходить висновку, що заподіяна підсудною ОСОБА_5 немайнова (моральна) шкода повинна бути відшкодована потерпілій ОСОБА_7 в розмірі 1000 грн. та є адекватною компенсацією моральних старждань потерпілої.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої - не обирався.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 , 392-393, КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. (п`ятсот десять гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1000 грн. (одну тисячу гривень 00 коп.) заподіяної моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженій не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯОСОБА_1