Справа № 539/1522/20
Провадження № 1-кп/539/22/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2021 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
В ході розгляду кримінального провадження до суду надійшло клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді застави, а саме зменшення її розміру до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2020 стосовно ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 168 160 грн., тобто максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.
Визначена сума застави була внесена заставодавцем ОСОБА_9 , тобто з моменту звільнення ОСОБА_8 з під варти до нього таким чином застосовано запобіжний захід у виді застави.
З моменту спрямування кримінального провадження з обвинувальним актом стосовно обвинуваченого до Лубенського міськрайонного суду для розгляду по суті прокурор не скористався своїм правом клопотати перед судом про продовження стосовно ОСОБА_8 строку дії обов`язків передбачених ч.6 ст.194 КПК України
На даний час у кримінальному провадженні триває судове слідство в судовому засіданні допитаний потерпілий та всі свідки, як сторони обвинувачення так і сторони захисту. За весь час провадження досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 проявляє належну процесуальну поведінку, бажає давати покази суду та сприяти у встановленні істини у справі. ОСОБА_8 є корінним мешканцем Лубенського району, має міцні соціальні зв`язки, бездоганну репутацію. За весь час дії запобіжного заходу відсутні дані, що ОСОБА_8 в той чи інший спосіб допустив порушення покладених на нього зобов`язань. Тож вказані в ухвалі слідчого судді ризики відпали.
Крім того, з моменту обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді заставив сумі 168 160 грн. в житті останнього відбулися певні зміни, які також у своїй сукупності можуть свідчити про можливість зменшення розміру застави як запобіжного заходу.
Так, ОСОБА_8 є особою з інвалідністю ІІ групи, має ряд хронічних захворювань, потребує постійного лікування в умовах стаціонару.
Враховуючи вищевикладене захисники вважають, що наявні підстави для зменшення розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 27.01.2020 відносно ОСОБА_8 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вимоги клопотання підтримав, прохає їх задовольнити.
Прокурор, представник потерпілого підстав для задоволення клопотання не вбачають.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню.
Так, судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2020 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 168 160 грн.
Визначена сума застави була внесена заставодавцем ОСОБА_9 11.02.2020, тобто з моменту звільнення ОСОБА_8 з під варти до нього таким чином застосовано запобіжний захід у виді застави.
На даний час матеріали кримінального провадження в межах якого відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід перебувають в провадженні Лубенського міськрайонного суду на стадії судового розгляду.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Аналізуючи можливість задоволення клопотання захисників щодо зменшення розміру застави, суд звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на підозрюваного обов`язків діє відносно ОСОБА_8 з 11.02.2020, і відомостей про порушення ним своїх обов`язків суду не надано.
Крім того судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 має незадовільний стан здоров`я, який істотно погіршився протягом 2020 року, тобто після обрання йому запобіжного заходу у вигляді максимального розміру застави, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України відбулося ряд змін які свідчать про погіршення матеріального стану обвинуваченого. Все вищевикладене підтверджується відповідними доказами, доданими до клопотання.
Відповідно до чч. 1,4,5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу обвинуваченого, обсяг досліджених доказів в межах даного кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 .
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя, зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються або ж взагалі зникають, суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 27.01.2020, і визначити обвинуваченому ОСОБА_8 враховуючи суспільний резонанс справи, розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків передбачених КПК України у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2021 становить 113 500 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-79, 182, 193, 194, 196, 331, 532 КПК України, -
Клопотання захисників про зміну розміру запобіжного заходу у вигляді застави задовольнити частково.
Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді застави, зменшивши її розмір з 168 160 грн. до 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) грн.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1