Провадження № 1-кс/554/1343/2021
У Х В А Л А
іменем України

01.03.2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 001358 від 08.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1.2 ст. 365, ч. 1,2 ст. 366, ч.2 ст.372, ч.ч.1,2 ст.374, ч. 2 ст. 384 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави зі скаргою на рішення слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 06.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 001358 від 08.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1.2 ст. 365, ч. 1,2 ст. 366, ч.2 ст.372, ч.ч.1,2 ст.374, ч. 2 ст. 384 КК України, в якій просив вказане рішення слідчого скасувати.

В обґрунтування вимоги скарги вказував, що з даною постановою слідчого заявник не згоден, вважає постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

У судовому засіданні скаржник вимоги, викладені в скарзі, підтримав, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Тому, враховуючи стислі строки розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Як свідчать матеріали судової справи і не спростовано слідчим, заявник у кримінальному провадженні № 001358 від 08.07.2015 року подав до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, клопотання про залучення його до провадження як потерпілого.

Якщо слідчий приходить до висновку про те, що наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій вказаної статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК).

06.11.2020 слідчим винесено постанову про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим. Підставою відмови є те, що в даному кримінальному провадженні досудовим розслідуванням не встановлено наявність заподіяної ОСОБА_3 шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Завданням кримінального провадження, зокрема, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Згідно ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує із вказаної статті, права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або зави про залучення її до провадження як потерпілого. Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку.

Дане кримінальне провадження було зареєстровано в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 .

Таким чином, права та обов`язки потерпілого у заявника ОСОБА_3 виникли з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, через що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-310 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за № 001358 від 08.07.2015 року задовольнити.
Постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 06.11.2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 001358 від 08.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч. 1.2 ст. 365, ч. 1,2 ст. 366, ч.2 ст.372, ч.ч.1,2 ст.374, ч. 2 ст. 384 КК України відносно ОСОБА_3 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1