Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 7 11/1244/21
Провадження № 1-кс/711/425/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В :

Т.в.о. старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні приватного виконавця ОСОБА_5 , посвідчення приватного виконавця № 0071 від 26.06.2017, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення, а саме: виконавче провадження № 58696070. Крім того, з метою недопущення внесення змін та доповнень до зазначених документів або їх знищення слідчий просить розглянути клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів у порядку, встановленому ч.2 ст.163 КПК України, без виклику особи у володінні якої знаходяться вказані у клопотанні документи.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися. Т.в.о. старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 подав письмову заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, без фіксації судового розгляду технічними засобами і задовольнити дане клопотання на підставі обґрунтування, наведеного у ньому та з урахуванням доказів, доданих до клопотання.

Враховуючи думку т.в.о. слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з самого клопотання, його ініціатором є т.в.о. старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , який відповідно до відомостей із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2021 входить до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000210 від 21.07.2020.

Разом з тим, ч. 1 ст. 160 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Пунктом 17 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий це службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч.ч. 1, 2 ст. 1 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що, попри формулювання частини другої статті 1 КПК України, - система норм КПК чітко визначає, що повноваження будь-якого суб`єкта кримінального процесу визначаються лише цим Кодексом. Корпус норм КПК свідчить про те, що законодавець визначив повноваження кожного суб`єкта кримінального процесу лише цим Кодексом і виключив будь-яку можливість виводити наявність таких повноважень із положень «інших законів».

Згідно з ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього засадничого принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У свою чергу, пункт 18 частини першої статті 3 КПК України визначає: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у статті 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю «вжити необхідних заходів», не визначаючи перелік цих заходів.

Однак, навіть при найширшому розумінні ролі слідчого судді, неможливо узгодити з нею право слідчого судді розширювати - порівняно із законодавством - повноваження державних органів і посадовців. Слідчий суддя може лише обмежити у конкретному випадку, виходячи з обставин справи, використання вже наданих їм законом повноважень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Враховуючи зазначені вище обставини, дане клопотання подане суб`єктом (т.в.о. старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 ), який не має на це відповідних повноважень, відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України чітко визначено, що саме слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій. До того ж, ч. 1 ст. 160 КПК України чітко визначено, що саме слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що задоволення даного клопотання суперечило б самій суті судового контролю над діями і рішеннями державних органів з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб. Це також суперечило б завданню суду як інституції в демократичному суспільстві.

Таким чином, вказане клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000210 від 21.07.2020 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 40, 107, 131, 132, 159-166, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що внесене у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, - залишити без задоволення.

Роз`яснити слідчому, що відмова не перешкоджає повторному зверненню до слідчого судді.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1