Справа № 305/1824/20
Номер провадження 1-кп/305/480/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене №0000110 від 10.10.2020 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 06.11.2019 був засуджений Рахівським районним судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України, однак на шлях виправлення не став, та повторно скоїв кримінальний проступок при наступних обставинах.

Згідно рішення Рахівського районного суду від 15 грудня 2014 року (справа №305/2417/14-ц), яке набуло законної сили 26.12.2014, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.11.2014 до досягнення дітьми повноліття, однак у період з листопада 2020 року, з моменту вироку Рахівського районного суду, яким був засуджений за несплату аліментів, умисно, повторно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів), хоча мав можливість їх сплачувати, внаслідок чого допустив заборгованість за вказаний період на суму 40524 (сорок тисяч п`ятсот двадцять чотири) гривні, загальна сума заборгованості становить 147186 (сто сорок сім тисяч сто вісімдесят шість) гривень 50 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив. Постійного місця роботи немає, працює по найму. Йому відомо, про те, що відповідно до рішення Рахівського районного суду, з грудня 2014 року, його зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення дітьми повноліття. Після того, як відбув покарання за ч.1 ст.164 КК України, не мав можливості сплачувати аліменти. На даний час він працює по найму і по мірі можливостей допомогає дітям. У подальшому зобов`язується погасити заборгованість та сплачувати аліменти. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати та врахувати його матеріальний стан.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 дійсно не сплачував аліменти внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті аліментів. Однак на даний час ОСОБА_4 постійно допомагає по господарсту, виконує різні роботи, заготовляє дрова. Як батько постійно спілкується з дітьми та має хороші стосунки з ними. У зв`язку з наведеним просила суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.164 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілу ОСОБА_5 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням думки прокурора та потерпілої, які просили призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, надавши можливість обвинуваченому заробляти кошти на утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням. Отже, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт, що прямо передбачено санкцією ч.2 ст.164 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання таого в ході судового розгляду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити покарання - 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів, з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1