Справа № 289/514/21
Номер провадження 1-кп/289/71/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000010 від 01.03.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гуто-Потіївка Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , не працюючої, не заміжньої, має на утриманні троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимої, -

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2021 року близько 18 години ОСОБА_2 , знаходячись у будинку за місцем свого проживання, що розташований по АДРЕСА_2 , помітила, що у присутньої гості ОСОБА_6 з кишені верхнього одягу на крісло в коридорі випали гроші в сумі 2350 гривень та вирішила викрасти дані гроші.
В цей же час, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, впевнившись, що її дії ніким не помічені, скориставшись неуважністю потерпілої, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення, підійшла до крісла та таємно викрала 2350 гривень, якими в подальшому розпорядилась на власний розсуд.
Вчиненими діями ОСОБА_2 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2350 гривень.
Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ОСОБА_2 у заяві від 05 березня 2021 року, яка підписана останньою та її захисником ОСОБА_8 , зазначила, що вона беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення та надала згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за її відсутністю.
З поданої потерпілою до суду заяви, вбачається, що остання не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.
Прокурор у наведеному обвинувальному акті також просив розглянути його у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.
З огляду на позицію обвинуваченої ОСОБА_2 та прокурора, враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_2 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання суд враховує, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення є проступком, від якого тяжких наслідків не настало, особу винної, яка щиро кається у вчиненому, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
На підставі викладеного, беручи до уваги той факт, що обвинувачена має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ніде не працює, а тому не має жодного з видів заробітку, враховуючи альтернативний характер санкції ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку, що мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією даної статті у сумі 17000 грн., може становити особистий надмірний тягар для ОСОБА_2 та остання не зможе сплатити цей штраф, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді громадських робіт.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази, а саме гроші в сумі 121 грн., які повернені потерпілій ОСОБА_7 під розписку залишити у останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1