Справа № 199/4374/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

ознайомившись із клопотанням дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000243 від 15.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду, проведеного 15.06.2021 р. за адресою: м. Дніпро, просп. Слобожанський, 31Д, а саме автомобіля «Ауді А4» р/н НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію, ключів від вказаного автомобіля. Як зазначається у клопотанні, під час огляду транспортного засобу було виявлено, що номер кузову авто має ознаки механічного втручання. На переконання дізнавача для запобігання подальшого продажу, знищення або пошкодження вище вказаного майна виникла необхідність звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Ознайомившись із вказаним клопотанням, вважаю, що дане клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий вказав, що метою арешту є забезпечення кримінального провадження.
В той же час, КПК передбачає (ст. 171 КПК), що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Втім, зазначений обов`язок не виконаний.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Оскільки КПК України передбачає вичерпний перелік суб`єктів, майно яких може бути арештовано (ч.ч. 1 і 3 ст. 170 КПК України), слідчий повинен зазначати в клопотанні повні дані такого суб`єкта, включаючи відомості про його місцезнаходження і засоби зв`язку з ним, оскільки розгляд клопотання про арешт майна відбувається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ч. 1 ст. 172 КПК України). Проте, слідчим в клопотанні взагалі не зазначено про контакти або адресу осіб, майно яких вилучено і підлягає арешту.

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_3 (без дати) про те, що він отримав автомобіль у тимчасове користування від знайомого, який помер під час користування автомобілем, то дані письмові пояснення не є документом, який підтверджує право власності/користування гр. ОСОБА_3 на вказане майно, та не містить конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою таким майном.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 110, ч. 3 ст. 172, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000243 від 15.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, повернути прокурору.

Встановити строк до 10:30 год. 17.06.2021 р. для усунення недоліків, зазначених в даній ухвалі.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1