Провадження № 11-сс/4823/176/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові об`єднані матеріали за апеляційними скаргами представника Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 з доповненнями адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 квітня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000044 від 26.03.2021,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділу ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на речі, виявлені та вилучені під час обшуку 22.04.2021 року робочого місця ОСОБА_10 за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, кабінет № 405, обґрунтовуючи тим, що виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами та вони можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження № 0000044 від 26.03.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України, по якому проводиться досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 квітня 2021 року клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт на майно, а саме: Моноблок марки «НPTPC-Q045-22», інвентарний номер 101460094; Мобільний телефон марки «іPhone 12 Pro Max», ІMEI: НОМЕР_1 з карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; Банківську картку АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_3 , строк дії 03/24, банківську картку АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_4 , строк дії 02/24; Роздруківку з рукописними записами кульковою ручкою синього кольору на 2 арк. Грошові кошти у сумі 3500 доларів США купюрами по 100 доларів США визначено повернути ОСОБА_10 .

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя вказав, що викладені в клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на зазначені в клопотанні вилучені речі є обґрунтованими та підлягають задоволенню, враховуючи те, що вказані речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто бути речовими доказами у кримінальному провадженні, і з метою збереження вказаних речових доказів.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник Держгеокадастру ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого у частині накладення арешту на моноблок марки «НPTPC-Q045-22», інвентарний номер 101460094.

Вказує, що розгляд клопотання відбувся з порушенням строків, передбачених ч. 6 ст. 173 КПК України. Також вказує, що у порушення положень ст. 168 КПК України було вилучено майно, яке не було указано в ухвалі про обшук, слідчому не перешкоджали у доступі до майна, було надано доступ до системи логічного захисту, тому слідчий мав можливість скопіювати необхідну інформацію без вилучення комп`ютеру. Таке майно може вилучатися виключно для проведення експертного дослідження, однак в ухвалі про це не було зазначено. Тому вважає, що необхідності вилучати комп`ютер не було і таке рішення унеможливило подальшу роботу Держгеокадастру як центрального органу виконавчої влади.

Також вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно не відповідало вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не вказано підстав у зв`язку з якими необхідно накласти арешт, не надано документів на підтвердження права власності, а зазначено лише перелік майна, тому таке клопотання слідчий суддя мав повернути слідчому, а майно повернути власнику.

Тому вважає, що слідчим суддею залишились неперевіреними правова підстава, достатність доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту для інших осіб і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, внаслідок чого прийнято необґрунтоване рішення.

Адвокат ОСОБА_9 також не погодився з ухвалою слідчого судді та подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_10 , в якій просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання слідчого повністю.

В обґрунтування вимог зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що вважає підставою для скасування ухвали.

В доповненнях до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 вказує на необґрунтованість ухвали слідчого судді та зазначає, що висновки слідчого судді обмежуються посиланнями на положення КПК, і не містять обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку із посиланням на обставини матеріалів. Вважає, що слідчому судді не було доведено обґрунтованості підозри, потреби досудового розслідування у такому ступеню втручання у право власності. Посилається на заборону на тимчасове вилучення електронних інформаційний систем або їх частин, мобільних терміналів системи зв`язку, крім випадку необхідності експертного дослідження, чого встановлено не було. А висновки слідчого судді про ризики приховування, пошкодження, псування тощо, вилучених речей, вважає припущеннями. Тому переконує, що підстав для накладення арешту не було, оскільки вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, а арешт мобільного телефону, вважає втручанням у приватне спілкування, тобто порушенням права ОСОБА_10 на таємницю спілкування, гарантованого Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод і нормами КПК України, а також порушення принципу недоторканості права власності.

Заслухавши доповідача, представника Держгеокадастру ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги поданих ними апеляційних скарг, просили скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, думку прокурора, який заперечив проти задоволення скарг, слідчого, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що останні не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 26.03.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області протягом 2019-2021 років у автоматизованій системі управління документами «ДОК ПРОФ 3» (Далі АСУД «ДОК ПРОФ 3») виявлені недоліки в роботі у стані функціонування, а саме: з підрозділу «Реєстрація документів» розділу «Діловодство» періодично зникає картотека «Накази СГ», що унеможливлює реєстрацію наказів з питань розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, що спричинило порушення термінів розгляду та прийняття рішень стосовно заяв/клопотань фізичних та юридичних осіб з питань розпорядження земельними ділянками. При перевірці в ГУ Держгеокадастрі у Чернігівській області налаштувань картотеки «Накази СГ», під обліковим записом «Адміністратор 33» АСУД «ДОК ПРОФ 3» жодних технічних недоліків не виявлено. З метою усунення вказаного, співробітниками сектору Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області неодноразово повідомлялись технічна підтримка ТОВ «ДОК ПРОФ КОНСАЛТИНГ» та Управління інформаційних технологій та захисту інформації Держгеокадастру, проте жодних заходів щодо вирішення даної проблеми не вжито.

Також установлено, що директор Департаменту землеустрою, використання та охорони земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, за посередництва громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , організували протиправний механізм отримання неправомірної вигоди за погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність.

Зокрема, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 здійснюють організацію функціонування протиправного механізму та підшукують осіб, з числа приватних підприємців, які мають зацікавленість в погодженні проектів землеустрою щодо передачі у приватну власність земельних ділянок, та надають ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 грошові кошти за прийняття позитивних рішень регіональними органами Держгеокадастру.

У свою чергу, після отримання грошових коштів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надають вказівки ОСОБА_12 щодо тих проектів землеустрою, по яким необхідно винести «позитивні рішення».

ОСОБА_12 з метою отримання неправомірної вигоди, використовуючи надану їй владу та службове становище, надає вказівки підлеглим та керівникам регіональних підрозділів Держгеокадастру щодо виділення земельних ділянок на користь зацікавлених осіб.

Для забезпечення протиправного блокування інформації в АСУД «ДОК ПРОФ 3» вказаними вище особами залучено у точу числі і ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.04.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку робочого місця ОСОБА_10 , яке розташоване в кабінеті № 405 Держгеокадастру, за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобутого у результаті його вчинення.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 22.04.2021 року, моноблок марки «НPTPC-Q045-22», мобільний телефон марки «іPhone 12 Pro Max», ІMEI: НОМЕР_1 з карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар»; банківські картки АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; роздруківка з рукописними записами кульковою ручкою синього кольору на 2 арк та грошові кошти у сумі 3500 доларів США купюрами по 100 доларів США визнані речовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи дійшов обґрунтованого висновку, що викладені у клопотанні доводи про необхідність накладення арешту на вилучені під час обшуку 22.04.2021 року робочого місця ОСОБА_10 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки вилучені речі визнано речовими доказами і вони відповідають ознакам ст. 167, 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, обшук робочого місця ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , каб. 405 проведено на підставі ухвали слідчого судді, в якій зазначено про дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, у тому числі електронно-обчислювальної системи та переліку технічних засобів і конкретизовано останні.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий має право оглядати та вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з того, що кримінальні правопорушення, які розслідуються, є злочинами у сфері використання електроннообчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, вилучена комп`ютерна техніка, мобільний телефон та інші технічні та письмові відомості, можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні і враховуючи, що з`ясуванню підлягають питання, які можуть бути встановлені виключно експертним дослідженням, для виконання якого може знадобитися вилучена техніка із інформацією, яка на ній міститься, тому копіювання самої інформації, може бути недостатнім.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що таке обмеження права власності буде співрозмірним завданню кримінального провадження.

Клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею у відповідності з вимогами статті 173 КПК України, з урахуванням усіх обставин справи, зокрема правової підстави для арешту майна, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для збереження речових доказів, а також враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідків арешту майна для третіх осіб.

Є необґрунтованими доводи апеляційних скарг щодо порушення строків розгляду, оскільки як вбачається з матеріалів, клопотання розглянуто у межах строку, визначеного ст.173 КПК України.

Стосовно посилань апелянтів на невідповідність клопотання слідчого вимогам, які до нього ставляться, то такі є припущеннями, оскільки клопотання містить підстави і мету арешту, обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати.

А посилання на відсутність даних про право власності на вилучене майно, спростовується визнанням такого ОСОБА_10 під час обшуку та підтверджене у судовому засіданні.

Також є необґрунтованим і посилання апелянтів щодо відсутності доказів причетності власника майна до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки п.2 ч.2 ст.173 КПК України визначено, що враховує слідчий суддя під час вирішення питання про накладення арешту на майно. Цих вимог законодавства слідчий суддя дотримався.

Безпідставним є і посилання в доповненій апеляційній скарзі на неможливість накладення арешту на електронні інформаційні системи та мобільні термінали систем зв`язку, з урахуванням положень ст.168 КПК України. Однак питання накладення арешту на майно регулюються положеннями ст..ст.170-174 КПК України.

Аналогічним чином, є безпідставним і твердження апелянта про втручання у приватне спілкування власника майна в разі накладення на це майно арешту, оскільки питання втручання у приватне спілкування вирішується в іншому порядку, ніж питання про накладення арешту та майно.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.

Тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а вимоги апеляційних скарг задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 з доповненнями адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29 квітня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000044 від 26.03.2021 залишити без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4