Справа № 357/823/21
У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду
03 лютого 2021 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судового засідання № 8 в м. Біла Церква, Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003748 від 11.12.2020 відносно:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, по якому призначено підготовче судове засідання на 03.02.2021,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

потерпілий: ОСОБА_6 ,

захисники-адвокати: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
До судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою суду від 01.02.2021 за вищевказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання на 03.02.2021, під час якого на розгляд судом винесені питання, регламентовані статтями 314-316 КПК України.

Позиція сторін та інших учасників.
Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту, а також потерпілий вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.
Крім цього прокурором заявлене клопотання про постановлення судом ухвали про складання досудової доповіді відносно обвинуваченого.
Також прокурором заявлено клопотання про обрання (продовження) обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик, який слідчий суддя врахував обвинуваченому при обранні запобіжного заходу тримання під вартою не зменшився та продовжує існувати, а саме ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що відносно ОСОБА_3 в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області на стадії судового розгляду, перебуває кримінальне провадження за ч. 1 ст. 121 КК України, але не дивлячись на цей факт ОСОБА_3 вчиняє новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, що дає підстави вважати, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому прокурор вважає за необхідне обрати (продовжити) відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити.
Захисник адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки вказане клопотання заявлене на думку захисника безпідставно, залишати останнього під вартою свідчить про нелюдяне ставлення до ОСОБА_3 , який вже достатньо часу перебуває під вартою, враховуючи, що жодних доказів вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, матеріали кримінального провадження не містять. У зв`язку з чим просив змінити запобіжний захід з тримання під варти на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.
Крім цього захисник заявив клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме скасування арешту майна з золотої каблучки (персня), накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження йому запобіжного заходу тримання під вартою. Просив задовольнити клопотання захисника, щодо скасуванню арешту майна.
Захисник адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала позицію свого колеги адвоката ОСОБА_9 щодо відмови прокурору в задоволенні клопотання про продовження (обрання) запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 також підтримала клопотання про скасування арешту майна, а також сама заявила клопотання про скасування арешту майна з автомобіля марки «Toyota Corolla» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисників.
Прокурор та потерпілий просили відмовити захисникам у задоволенні клопотань про скасування арештів майна, оскільки клопотання заявлені передчасно.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт вважає, що згідно зі статтями 315, 316 КПК України, справа підлягає призначенню до судового розгляду, з огляду на таке.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Отже суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України немає.

Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Серед іншого, визначено, що судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, судом одноособово, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Так, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, пунктів 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення, захисту та потерпілого, які братимуть участь у судовому розгляді.

Згідно з ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК України, зокрема за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Відповідно до ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Форма, зміст та порядок складання досудової доповіді про обвинуваченого визначаються законодавством.
Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше не судимі, вчинили злочин, який відноситься до нетяжких злочинів, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне доручити Білоцерківському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київської області скласти та подати до суду досудову доповідь відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Статтею 72-1 КПК України визначено процесуальний статус представника органу пробації, а саме відповідно до частини першої зазначеної статті представником персоналу органу пробації є посадова особа такого органу, яка за ухвалою суду складає та подає до суду досудову доповідь. Цією ж статтею визначено коло прав та обов`язків представника органу пробації.
Враховуючи, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , вислухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного.
Так, строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 08.02.2021, до зазначеної дати розглянути справу по суті не представляється можливим, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 злочину, дані про його особу, а саме останній раніше не судимий, офіційно не одружений, але мешкає з ОСОБА_10 , з якою пов`язаний спільним побутом та спільними повнолітніми дітьми, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації, яке співпадає з фактичним місцем проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризик та обставини відповідно до статей 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, а саме ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, але суд приймає до уваги, що зазначений злочин істотно порушує суспільні відносини, які забезпечують нормальне функціонування органів влади, протидіють нормальній діяльності цих органів, послаблюють їх авторитет, заподіюють шкоду життю, здоров`ю, гідності або власності громадян, іншим об`єктам, які охороняються законом. Крім цього усі докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення, захисту та потерпілого у цей час, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини, регламентовані п. 5 ч. 1 ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, з ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2020 не обґрунтована можливість обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою.
Отже, відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявного ризика.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Вирішуючи питання захисників щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме скасування арешту майна, вивчивши докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З долучених до клопотання матеріалів судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, а саме золоту каблучку (персня) та автомобіля марки «Toyota Corolla» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , для заборони їх приховувати, пошкоджувати, псувати, знищити, перетворити та відчужити, з метою збереження речових доказів.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що золота каблучка (перстень) та автомобіль марки «Toyota Corolla» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , які були вилучені слідчим під час проведення невідкладного обшуку та визнані 11.12.2020 слідчим речовими доказами в рамках кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, з урахуванням вимог розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Викладені обставини захисниками та власниками майна спростовані не були, а відтак суд приходить до висновку, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не втратили своєї актуальності та підстави, які діяли на момент його застосування не відпали та продовжують існувати.

При дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту, судом не встановлено обґрунтованості заявлених вимог, оскільки не доведено, що викладені обставини в клопотанні базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.

Таким чином, суд вважає, що власником майна щодо якого вирішено питання про накладення арешту майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх захисниками на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно, суд перебуває в стадії підготовчого судового засідання, що унеможливлює дослідження письмових доказів по кримінальному провадженню та з`ясування обставин на які посилаються захисники, а відтак приходить до висновку, що втручання органу досудового розслідування у право на мирне володіння майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забезпечує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав заявника, а також, що існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між арештом майна та метою, яку даний захід прагне досягти, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003748 від 11.12.2020 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 10.02.2021 о 12.30 год.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, захисників, обвинувачених.

Кримінальне провадження розглядати одноособово.

Доручити Білоцерківському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київської області підготувати в строк до 10.02.2021 досудову доповідь щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, з вищою освітою, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з вищої освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити представнику органу пробації про його права та обов`язки, визначені ст.72-1 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченим, що їм надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про часткове скасування арешту майна, а саме золотої каблучки (персня), накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про часткове скасування арешту майна, а саме автомобіля марки «Toyota Corolla» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 відмовити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України обрати (продовжити) на 60 днів по 03.04.2021 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду в іншій частині оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, 4А, 08.02.2021 о 17.00 год.

СуддяОСОБА_1