ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1015/21 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1689/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25 квітня 2021 року.
Суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, взяв до уваги підстави, що враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу та той факт, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, учасники провадження не допитані, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 1,3 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, обґрунтовуючи прийняте рішення суд зазначив, що враховав обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно обвинувачується у вчиненні нового корисливого кримінального правопорушення, не має офіційних джерел доходу, ризики, передбачені п.п. 1,3 ст.177 КПК України, продовжують існувати, обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, тому на даній стадії судового провадження суд вважав за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на необґрунтованість прийнятого рішення та не розгляд можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначає, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для тримання особи під вартою. Посилається на те, що в потерпівшого до нього відсутні претензії та на той факт, що його співмешканка вагітна.
Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1, п.3 та п.5 ст.177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні .

Колегія суддів, враховуючи анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та повторно обвинувачується у вчиненні нового корисливого кримінального правопорушення поєднаного з насильством за попередньою змовою групою осіб, вважає, що крім зазначених ризиків слід додати п.5 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення .

Вищезазначене беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_7 за скоєння кримінального правопорушення в якому він обвинувачується, а саме - ч.2 ст.186 КК України, що карається позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, ОСОБА_7 може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, колегія суддів враховує, що обвинувачений до затримання офіційно не працював; раніше багаторазово судимий, що підвищує ризик переховування від суду. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на відсутності до нього претензій у потерпілого та знаходження у обвинуваченого довідки про вагітність співмешканки не є підставою для зміни ОСОБА_7 міри запобіжного заходу.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинувачен ого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді