1Справа № 335/6814/21 1-кс/335/3652/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, у якій просить, згідно вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості за його заявою, що надійшла до відділу поліції 25.06.2021.

В обґрунтування скарги вказав, що 25.06.2021 він звернуся до слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 із усним повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, про що було складено протокол про прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення (вх. ЄО №17321).

Станом на день подання скарги у заявника відсутні відомості щодо внесення до ЄРДР відомостей за його заявою, що свідчить про бездіяльність органу поліції, у зв`язку із чим просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Уповноважена особа ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки слідчого суддю не повідомила.

07.07.2021 на адресу суду надійшов лист, за підписом начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у якому повідомлено, що у провадженні відділу поліції перебуває кримінальне провадження №0000674 від 12.06.2021 за ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 185 КК України. Відомості у вказаному кримінальному провадженні внесені за заявою ОСОБА_3 , у якій останній повідомив про замах на крадіжку причепу «ПГМФ-8704» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 52-а. У ході досудового розслідування було встановлено, що на підставі рішення ЗМР від 30.01.2019 №30 «Про внесення змін до рішення ЗМР від 25.08.2016 №52 «Про затвердження Положень, що регулюють правовідносини функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та об`єктів дрібно роздрібної торговельної мережі на території м. Запоріжжя» розміщення авторозвозок, автопричепів типу «Купава» та/або подібних засобів пересувної мережі не передбачено, та власники всіх торгівельних причепів, що розташовані на території району були завчасно повідомлені про необхідність демонтажу зазначених об`єктів, у тому числі ОСОБА_3 , що було встановлено в ході огляду місця події від 30.05.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено лист заступника голови районної адміністрації по Вознесенівському району у якому повідомлялось останнього про демонтаж причепу. У зв`язку із тим, що вказаний об`єкт ОСОБА_3 демонтовано не було у визначений термін, виконавчим комітетом ЗМР було прийнято рішення від 21.08.2020 №345/12 «Про усунення наслідків порушення Правил благоустрою території міста Запоріжжя, за адресою: вул. Патріотична та вул. Л. Жаботинського» шляхом демонтажу засобу пересувної дрібно-роздрібної торгівельної мережі (автопричепу без державних номерів), встановленого без відповідних документів. Відповідно до вказаного рішення, на підставі розпорядження голови районної адміністрації від 09.06.2021 №301р причеп «ПГМФ-8704» було демонтовано, та транспортовано до місця зберігання, а саме на територію депо №2 ЗКП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 1. У подальшому, після надходження до відділу поліції заяви ОСОБА_3 від 25.06.2021, 25.06.2021 дізнавачем відділу поліції проведено огляд депо №2 ЗКП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 1, та виявлено причеп, про крадіжку якого заявляє ОСОБА_3 .

Враховуючи скорочені строки розгляду скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважала за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу, бездіяльність якого оскаржується, з урахуванням інформації, що міститься у листі від 07.07.2021.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить до таких висновків.

Як встановлено слідчим суддею, 25.06.2021 ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із усною заявою про злочин, у якій повідомив про крадіжку причепу, та просив внести відповідні відомості до ЄРДР. Вказана заява зареєстрована у відділі поліції за ЄО №17321.

У ході розгляду скарги встановлено, що відомості за вказаною заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесені не були.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_3 у своїй заяві про кримінальне правопорушення від 25.06.2021 повідомляв про те, що у нього викрали причеп «ПГМФ-8704».
Як зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Частиною 1 статті 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0000674 від 12.06.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відомості у вказаному кримінальному провадженні внесені за заявою ОСОБА_3 , у якій останній повідомив про замах на крадіжку причепу «ПГМФ-8704», який розміщений за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 52-а.
У ході перевірки обставин про які повідомляв ОСОБА_3 , а саме щодо замаху на крадіжку його причепу, відділом поліції було встановлено, що листом заступника голови районної адміністрації по Вознесенівському району, ОСОБА_3 повідомлено про необхідність демонтажу причепу «ПГМФ-8704», який розміщений за адресою: м. Запоріжжя, вул. Л. Жаботинського, 52-а, оскільки відповідно до рішення ЗМР від 30.01.2019 №30 «Про внесення змін до рішення ЗМР від 25.08.2016 №52 «Про затвердження Положень, що регулюють правовідносини функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та об`єктів дрібно роздрібної торговельної мережі на території м. Запоріжжя» розміщення вказаного об`єкту не передбачено.
У подальшому, у зв`язку із тим, що вказаний об`єкт демонтовано ОСОБА_3 не було, виконавчим комітетом ЗМР було прийнято рішення від 21.08.2020 №345/12 «Про усунення наслідків порушення Правил благоустрою території міста Запоріжжя, за адресою: вул. Патріотична та вул. Л. Жаботинського» шляхом демонтажу засобу пересувної дрібно-роздрібної торгівельної мережі (автопричепу без державних номерів), встановленого без відповідних документів, відповідно до якого, на підставі розпорядження голови районної адміністрації від 09.06.2021 №301р причеп «ПГМФ-8704» було демонтовано, та транспортовано до місця зберігання, а саме на території депо №2 ЗКП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 1.
Після надходження до відділу поліції заяви ОСОБА_3 від 25.06.2021 про викрадення причепу, 25.06.2021 дізнавачем відділу поліції проведено огляд депо №2 ЗКП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 1, та виявлено причеп, про крадіжку якого заявляє ОСОБА_3 .
Вказані обставини, свідчать про те, що причеп ОСОБА_3 не було викрадено, як він про це зазначає у своїй заяві, а було демонтовано на підставі рішення виконавчого комітету ЗМР від 21.08.2020 №345/12 «Про усунення наслідків порушення Правил благоустрою території міста Запоріжжя, за адресою: вул. Патріотична та вул. Л. Жаботинського» та розпорядження голови районної адміністрації від 09.06.2021 № 301р. до депо №2 ЗКП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 1, де він наразі перебуває.
За таких обставин, викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення обставини, не відповідають дійсності, оскільки не відбулось суспільно небезпечного винного діяння, яке полягає у таємному викрадені майна, що було встановлено ВП № ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а було демонтовано об`єкт, а саме причеп «ПГМФ-8704», який наразі розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішень органів виконавчої влади, крім того було встановлено ким був демонтований причеп, з яких підстав та де він наразі перебуває.
Таким чином, заява ОСОБА_3 від 25.06.2021 не містить жодних фактів, які б вказували про крадіжку причепу. Отже, подана 25.06.2021 до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заява не може вважатись заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей за цією заявою до ЄРДР.
Враховуючи, що скарга ОСОБА_3 містить виключно його власні міркування та припущення щодо вчинення кримінального правопорушення, та не містить об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, то бездіяльність ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306-307, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1