УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року

м. Київ
справа № 608/867/19
провадження № 51-5700ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2021 року стосовно нього,
встановив:
Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено йому покарання: за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за частиною 3 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2021 року вирок місцевого суду змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання, як на доказ вини ОСОБА_4 , на протокол проведення слідчого експерименту від 08 травня 2019 року з таблицею ілюстрацій та показання свідка ОСОБА_5 . В решті вирок суду залишено без змін.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 червня 2021 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) ОСОБА_4 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2021 року.

Вищевказаною ухвалою Верховного Суду було прийнято рішення по суті вимог касаційної скарги, поданої засудженим, на постановлені стосовно нього судові рішення.
29 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2021 року. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується із судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.Стверджує, що місцевий суд невірно оцінив докази у справі, не взяв до уваги порушення вимог КПК, допущенніпід час досудового розслідування, та безпідставно не визнав недопустимими докази у кримінальному провадженні, зокрема протоколи огляду від 26 лютого та 05 квітня 2019 року. На переконання засудженого огляди приміщень у кримінальному провадженні були здійсненні без ухвали слідчого судді, а відтак докази, що є похідними від вказаних слідчих дій, є недопустимими, а саме: висновок експерта №15/7 від 07 травня 2019 року та протокол огляду предметів від 08 квітня 2019 року.
Крім того, на думку засудженого, вищезазначений протокол огляду від 08 квітня 2019 року всупереч вимогам КПК було проведено без участі понятих та потерпілого.
Ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статті 419 КПК, оскільки не містить належного спростування всіх доводів, зазначених у апеляційних скаргах засудженого та його захисника.
Виходячи з викладеного, касаційна скарга, що надійшла до суду касаційної інстанції на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2021 року подана з тих самих підстав, які були предметом перевірки суду касаційної інстанції, за наслідками якої ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2021 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень статей 424, 425 КПК, процесуальним законом не передбачено процедури повторного касаційного перегляду судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи з аналогічних підстав.
Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження лише у визначених законом випадках.
Таким чином, враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , оскільки з касаційної скарги з доповненнями та доданих до неї судових рішень не вбачалось підстав для її задоволення, колегія суддів вважає, що засуджений використав своє право на касаційне оскарження судового рішення, у зв`язку із чим зазначене рішення не може бути предметом касаційного перегляду вдруге.
Враховуючи викладене і керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 березня 2021 року стосовно нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3