Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/610/18
Провадження № 1-кп/935/75/21
ВИРОК
Іменем України

24 лютого 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Коростишів Житомирської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 15.01.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України,українця, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.09.1994 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.140 КК України (редакція 1960 року) до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 27.01.1999 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.140 КК України (редакція 1960 року) до 2 років виправних робіт; 08.08.1997 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.81, ст.43 КК України (редакція 1960 року) до 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 28.04.2000 постановою Ізяславського районного суду звільнений умовно-достроково на невідбутий термін покарання строком на 15 місяців; 20.04.2001 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.17, ч.2 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 21.03.2006 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі; 27.04.2011 за ч.2 ст.185, ст.ст.75,76 до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 20.09.2012 Радомишльським районним судом Житомирської області за ст.395, ч.1 ст.122, ч.1 ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст.124 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, життя та здоров"я та злочини проти статевої свободи та недоторканості, маючи дані судимості не знятими та непогашеними у встановленому законом порядку, вчинив нові злочин, проти життя та здоров?я, за наступних обставин:
Так, 14 січня 2018 ОСОБА_6 за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 разом зі своїми родичами вживав алкогольні напої. Цього ж дня, близько 13 години 00 хвилин до помешкання ОСОБА_6 зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. В ході спілкування, у ОСОБА_6 на ґрунті взаємних не поступок та непорозумінь, стався конфлікт з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в ході якого, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним один удар в грудну клітку ОСОБА_5 , спричинивши таким чином тілесні ушкодження останньому.
В результаті вчинення своїх злочинних дій, ОСОБА_6 заподів потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани 4-5 міжребер?я справа, яке по своїй категорії відноситься до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров?я.
Не припиняючи свої злочинні дії, 14 січня 2018 ОСОБА_6 біля 13 години 10 хвилин, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ході якої ОСОБА_4 наніс один удар скляною пляшкою в область голови свідку ОСОБА_8 та намагався спричинити тілесні ушкодження обвинуваченому ОСОБА_6 , з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання, перевищуючи межі необхідної оборони, усвідомлюючи характер суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, у відповідь на нанесені удари, явно виходячи за межі необхідної оборони, реалізуючи свій прямий умисел направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, тримаючи в руках кухонний ніж, направлений в сторону ОСОБА_4 , наніс ним один удар в живіт ОСОБА_4 , спричинивши таким чином тілесні ушкодження останньому та в подальшому зник з місця події.

В результаті вчинення своїх злочинних дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення органів черевної порожнини з ушкодженням селезінки та шлунку, які ускладнились внутрішньою кровотечею та по своїй категорії відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.125 КК України визнав повністю, показав, що 14.01.2018 знаходився у себе вдома в АДРЕСА_1 . У будинку знаходились його мати ОСОБА_9 , вітчим ОСОБА_10 , брат ОСОБА_8 , син вітчима ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 . Коли у кімнату, де він знаходився разом із ОСОБА_13 , зайшов ОСОБА_5 та спитав чого він чіпляється до ОСОБА_14 , на що обвинувачений відповів, що не чіпав його, після чого ОСОБА_5 вдарив його кулаком у щелепу два рази, вони почали боротись. Оскільки перед цим він різав продукти, ніж мав у руці, вдарив у живіт. В цей час з ліжка піднявся ОСОБА_15 , спитав, що це робиться, зайшов до кімнати ОСОБА_4 та вдарив ОСОБА_16 пляшкою по голові, потім взяв лавку та намагався нею вдарити його і тому він вдарив його ножем у живіт. Сама бійка тривала 5-6 хвилин. Після подій сховався у бабусі, де його затримали наступного дня. В день подій алкоголь не вживав, але вживав на передодні, проте від потерпілих запах алкоголю відчував. До своїх вчинків відноситься критично, однак, вважає причиною подій поведінку потерпілих, які вдарили його брата по голові, ображали його матір, зазначив, що він захищав себе та свою родину.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 14.01.2018 близько 12 год. після вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_14 зайшли до будинку обвинуваченого, оскільки останній погрожував в телефонній розмові ОСОБА_14 . Двері будинку були не зачинені, в будинку були родичі обвинуваченого, він залишився в кімнаті з вітчимом ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_14 пройшли до кімнати, де знаходився ОСОБА_6 . Почув сварку ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , а коли зайшов до кімнати в якій вони знаходились, побачив, що обвинувачений вдарив ножем ОСОБА_5 в область грудей та намагався вдарити ножем ОСОБА_14 , він же намагаючись відштовхнувши останнього отримав удар ножем в живіт від ОСОБА_6 . Після чого, обвинувачений втік в іншу кімнату, а йому викликали Швидку допомогу. Просить призначити покарання на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що в 14.01.2018 вживали спиртні напої і близько 12- 13 год. разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_4 направлялись до останнього в гості. По дорозі вирішили зайти до ОСОБА_6 , оскільки останній погрожував ОСОБА_14 , який є братом його цивільної дружини . До будинку ОСОБА_6 прийшли з пляшками пива, хоча двері будинку були відчинені, вони заходили у приміщення будинку самі, тобто спеціально їм ніхто не відчиняв двері. В приміщенні знаходились рідні обвинуваченого, всі були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 знаходився в іншій кімнаті будинку, він пройшов разом з ОСОБА_14 до ОСОБА_6 та запитав з приводу погроз на адресу ОСОБА_14 . Однак, без будь- якого пояснення ОСОБА_6 схопив ніж зі столу і наніс один удар у ділянку грудей, а потім хотів вдарити ОСОБА_14 , який знаходився поряд, але ОСОБА_4 відштовхнув останнього і обвинувачений вдарив ножем його. Надалі ОСОБА_6 втік. Викликали швидку допомогу, якою ОСОБА_4 був гозпиталізований до лікарні, де знаходився на амбулаторному лікуванні. Жодних тілесних ушкоджень він, ОСОБА_4 та ОСОБА_17 в будинку обвинуваченого нікому не спричиняли. ОСОБА_18 за медичною дпомогою до лікарів Швидкої допомоги не звертався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що є співмешканцем матері ОСОБА_20 . У 2018 році в зимку було свято, вживали в той день спиртні напої, до будинку в якому проживає обвинувачений прийшли хлопці, серед яких був ОСОБА_4 . Свідком подій не був, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, але чув шум в іншій кімнаті і здогадався , що відбувається бійка .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що є матір`ю обвинуваченого, який проживав в її будинку. 14.01.2018 після 11 год. до її будинку прийшли потерпіли з ОСОБА_14 , у них в руках були пляшки з пивом. Вони зайшли до хати без запрошення та спитали її сина ОСОБА_21 , сказали, що її другій син ОСОБА_22 погрожував ОСОБА_14 . В цей час ОСОБА_21 був на кроваті та спитав, що вони хочуть. ОСОБА_4 вдарив її сина ОСОБА_22 по голові, побили вікна у будинку. По суті, свідком подій не була, оскільки перебувала на вулиці, чула шум в будинку, а коли повернулась до приміщення побачила, як ОСОБА_4 тримався за груди і сказав ОСОБА_5 , що його подрізав обвинувачений. Після виклику швидкої допомоги ОСОБА_4 відвезли до лікарні. Не бачила в той день, щоб потерпілі наносили обвинуваченому тілесні ушкодження. ОСОБА_23 після зазначений подій втік з будинку через вікно і два дні десь ховався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що потерпілий ОСОБА_24 являється цивільним чоловіком його сестри і вони проживали разом однією сім`єю у будинку батьків. Він розповідав ОСОБА_4 , що кілька тижнів тому до нього безпідставно чіплявся обвинувачений, говорив, що поламає ноги, щоб не ходив поблизу нього. Компанією пішли проводити до дому ОСОБА_4 , по дорозі ОСОБА_5 запропонував зайти до обвинуваченого і сказати, щоб не чіплявся. Зайшли до будинку ОСОБА_6 , адже, ніхто з присутніх у будинку не заперечив, із собою мали пиво, кожний по пляшці, яке поставили на стіл. ОСОБА_6 у першій кімнаті не було, вони зайшли на поріг другої кімнати. Хтось із потерпілих сказав ОСОБА_6 , щоб він його не чипав. Зав`язалась словесна перепалка. Коли ОСОБА_6 схопив ножа не бачив, ОСОБА_5 закричав, що його підрізав ОСОБА_6 . Він із ОСОБА_4 вибігли на вулицю і останній сказав, що його теж поранено і йому важко дихати. Тоді він звикликав Швидку допомогу, яка забрала ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 перев`язали та він залишився. Під час конфлікту ні він, ні потерпілі не наносили тілесних ушкоджень ОСОБА_25 , скло та двері у будинку ніхто не розбивав та не пошкоджував, скло у дверях розбив сам ОСОБА_6 спиною, проте, його ніхто не штовхав, ОСОБА_6 не погрожували фізичною розправою. Коли вони він із потерпілим вибігли на вулицю, ОСОБА_6 залишився у будинку, а потім виліз через вікно і зник. В той день він вживав пиво, а потерпілі горілку та пиво, ознак сп`яніння в обвинуваченого не помітив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 14.01.2018 знаходився у ОСОБА_20 , оскільки його батько проживав із матір`ю обвинуваченого. Святкували, вживали горілку ще з 13.01.2018, коли прийшли потерпілі та ОСОБА_14 , у кожного в руках була пляшка пива. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому не пам`ятає чітко події. Потерпілі зайшли до кімнати, де знаходився обвинувачений, почали пред`являти претензії до обвинуваченого, почалась сварка, був дебош, він чув крики, визги, звук розбитого скла не чув. Оскільки його батько рвався до кімнати, він його не пустив та відвів його до сусідки, а коли повернувся, то на вулиці побачив потерпілих, які були поранені, а ОСОБА_6 втікав через вікно. Після подій у будинок не заходив. Коли ввечері зайшов до будинку, розбитого скла не бачив. Тілесних ушкоджень та крові у ОСОБА_16 не бачив, як і те, щоб потерпілі били його.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що обвинувачений є його рідним братом, 13.01.2018 вони з братом щедрували, а 14.01.2018 зранку вживали алкогольні напої, потім він приліг на диван у кімнаті. Будинок складається з веранди та 3 кімнат, у будинку на момент подій були присутні він із братом, сестра, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 на час конфлікту не було. Ввечері до будинку зайшли потерпілі та ОСОБА_14 , мали із собою пляшки з пивом. ОСОБА_4 , коли зайшов до кімнати, вдарив його пляшкою по голові, а потім сказав, що переплутав. Після цього він вибіг на двір на дорогу, як обвинувачений та потерпілі завдавали один одному тілесні ушкодження не бачив, особисто він про медичну допомогу не звертався, мав на голові царапіну. Бачив у будинку розбите скло в останній кімнаті.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що з обвинуваченим проживає в одному селі, потерпілий ОСОБА_29 є її рідним братом, їй зателефонувала 14.01.2018 дружина потерпілого ОСОБА_5 і сказала, що її брата підрізав ОСОБА_30 . Вона пішла до будинку останнього, побачила ОСОБА_4 , який сидів на лавочці та тримався за бік з лівої сторони, у ОСОБА_5 також була рана тільки з правої сторони. На той час були присутні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в останнього тілесних ушкоджень та крові не бачила. Медичну допомогу надавали ОСОБА_4 , ОСОБА_31 та ОСОБА_22 до медиків не підходили, про допомогу не звертались. ОСОБА_4 перебував на лікування 1-2 місяці.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показала, що працює фельдшером Швидкої допомоги. Під час її чергування 14.01.2018 надійшов виклик повідомили про ножове поранення. По приїзду побачили на подвір`ї на лавочці сидів ОСОБА_4 , якій мав проникаюче ножове поранення у живіт, ОСОБА_5 мав ножове поранення у грудну клітку. ОСОБА_4 госпіталізували, інші особи за медичною допомогою не звертались. Від потерпілих відчувався запах алкоголю.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 14.01.2018 перебувала у будинку ОСОБА_20 , оскільки її чоловіка батько проживає з матір`ю обвинуваченого. Чи вживав у той день алкоголь ОСОБА_6 не знає. Вона знаходилась у кімнаті із ОСОБА_6 , коли до будинку зайшли потерпілі, які мали у руках пляшки пива. Вони відразу почали звинувачувати ОСОБА_6 , що він погрожує їх племіннику. Коли вони почали штовхати ОСОБА_6 у груди, вона втікла з будинку через вікно. Сам конфлікт не бачила, повернулась коли приїхала ОСОБА_33 допомога. На той час обвинувачений втік, а потерпілий знаходився у кареті Швидкої допомоги, у нього була кров. Наскільки їй відомо, ОСОБА_15 до медичної допомоги не звертався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_34 , показав, що працює слідчим Радомишльського ВП, у даному кримінальному провадженні провадив досудове розслідування, під час якого допитував ОСОБА_6 ще як підозрюваного. ОСОБА_6 зазначав, що під час подій його били потерпілі, він захищався, оскільки дії потерпілих розцінював, як загрозу його життю. Не пам`ятає чи мав ОСОБА_6 які-небудь тілесні ушкодження.

Крім того, судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:

- рапорт, згідно з яким 14.01.2018 о 13:18 год. до чергової частини Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення про те, що 14.01.2018 о 13:17 год. за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 проникаюче поранення в бік лівої сторони в районі живота;

-рапорт, згідно з яким черговий лікар Радомишльської ЦРЛ про те, що до приймального відділення звернувся із тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 ;

- протокол огляду місця події від 14.01.2018, якій проводився за адресою: АДРЕСА_1 , із відповідною фототаблицею, та під час якого були вилучені уламки скла темного кольору, пляшку з-під пива «Свіжий розлив»0,65л;

- протокол огляду місця події від 14.01.2018, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , з відповідною фототаблицею, під час якого було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_5 : куртка, футболка, светр, з розривами тканини та плямами речовини, схожої на кров;

- протокол огляду місця події від 14.01.2018, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною фототаблицею, під час якого було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_4 : светр, куртка, з розривами тканини та плямами речовини, схожої на кров;

- протокол огляду від 15.01.2018, якій проводився у домоволодінні АДРЕСА_1 , із відповідною фототаблицею, під час якого було вилучено кухонний ніж з рукояттю чорного кольору, загальною довжиною 227мм (№1) та кухонний ніж з рукояттю чорного кольору, загальною довжиною 243мм (№2);

- протокол огляду від 19.01.2018 із відповідною фототаблицею, якій було проведено у приміщенні Радомишльського ВП за участю потерпілого ОСОБА_5 , в ході якого останній видав футболку потерпілого ОСОБА_4 із плямами речовини схожої на кров та розривом тканини;

- протокол огляду від 19.01.2018 із фототаблицею: ножа №1, ножа №2,вилучених під час огляду місця події у будинку ОСОБА_9 15.01.2018, футболки, светра, куртки потерпілого ОСОБА_5 , із розривами тканини та плямами речовини, схожої на кров, вилученими 14.01.2018 під час огляду; светра, куртки, футболки потерпілого ОСОБА_4 із розривами тканини, плямами речовини, схожої на кров, вилученими під час огляду від 14.01.2018;

- постанова від 20.01.2018 про визнання об`єктів речовими доказами;

- висновок експерта №132 від 30.01.2018, відповідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_4 відносться до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО;

- висновок експерта №130 від 19.02.2018, відповідно якого у вирізках із куртки, об.№1,із светра,об.№2 та футболки,об.№3,4 знайдена кров людини, походження крові в зазначених об`єктах від ОСОБА_5 не виключається;

- висновок судової імунологічної експертизи №131 від 19.02.2018, згідно з яким у вирізках з футболки, об.№1, у змивах та вирізках з куртки, об. №2-7 та светра, об. №8-11 знайдена кров людини, походження крові в зазначених об`єктах від ОСОБА_4 не виключається;

- висновок експерта №45/4 від 09.02.2018, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа,який був вилучений у будинку ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 знайдена кров чоловічої генетичної статі, враховуючи отримані результати та групи крові осіб,що проходять по справі,можна прийти до висновку, що сліди крові на лезі ножа утворилися, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_4 , походження крові потерпілого ОСОБА_35 виключається; домішки крові в об`єкті №1 від підозрюваного ОСОБА_6 виключаються; при судово-цитологічному дослідженні кухонного ножа(об.2) слідів крові та клітин не знайдено;

- висновок експерта №50-МК від 20.03.2018, згідно якого на одязі потерпілого ОСОБА_5 (куртці, светрі та футболці) було виявлено по одному наскрізному пошкодженню матеріалу, дані пошкодження являються колото-різаними та утворились від одноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух, з дещо вираженими ребрами, ширина клинка по всій довжині занурення в шари одягу складала від 17,5 мм до 20мм; дані пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_5 розташовуються на передній поверхні в середній частині справа куртки, светру та футболки потерпілого та відповідають ушкодженню на його тілі, а саме ушкодження розташовуються в ділянці 4-5 міжребер`я справа; встановити яким саме ножем (№1 чи №2) були спричинені пошкодження на одязі та на тілі ОСОБА_5 не представляється можливим, але виключити їх дію також не можливо; встановити яким саме клинком ножа №1 чи №2 були спричинені пошкодження на одязі та ушкодження на тілі ОСОБА_5 можливо при врахуванні глибини поранення, яка не вказана;

- висновок судово-медичної експертизи №13-МК від 20.03.2018, згідно якого на одязі потерпілого ОСОБА_4 (куртці, светрі та футболці) було виявлено по одному наскрізному пошкодженню матеріалу, дані пошкодження являються колото-різаними та утворились від одноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмету,який має лезо та обух, з дещо вираженими ребрами,ширина клинка по всій довжині занурення в шари одягу складала від 18,2 мм до 19,5мм; дані пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_4 розташовуються на передній поверхні в нижній частині зліва куртки, светру та футболки потерпілого та відповідають ушкодженню на його тілі, а саме ушкодження розташовуються по нижньому краю 12 ребра в області грудної клітки зліва;встановити, яким саме ножем (№1 чи №2) були спричинені пошкодження на одязі та на тілі ОСОБА_4 не представляється можливим, але виключити їх дію теж не можливо; встановити яким саме клинком ножа №1 чи №2 були спричинені пошкодження на одязі та ушкодження на тілі ОСОБА_4 можливо при врахуванні глибини поранення, яка не вказана;

- висновок експерта №60 від 23.02.2018,згідно якого у ОСОБА_4 , згідно записів медичної документації, малися тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення органів черевної порожнини з пошкодженням селезінки, шлунку, які ускладнились внутрішньою кровотечею, по своїй категорії відносяться до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії предмету з колюче-ріжучою дотичною поверхнею, можливо за обставин та в термін,вказаних у фабулі даної постанови; потерпілому було спричинено одну травмуючу дію; дані ушкодження потерпілий не міг отримати внаслідок падіння з положення, стоячи на тверду поверхню; відносно до травмуючого об`єкту він міг перебувати лівою частиною тулубу; показання потерпілого ОСОБА_4 , надані ним під час проведення слідчого експерименту відповідають механізму спричинення йому тілесних ушкоджень, де він вказує, що йому було спричинено травмуючи дію в ділянку живота зліва;

- висновок експерта №56 від 23.02.2018, згідно з яким у ОСОБА_5 , згідно медичної документації, малося тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани 4-5 міжребер`я справа, яке по своїй категорії відноситься до легкого ступеню важкості з короткочасним розладом здоров`я, могло виникнути від однієї травмуючої дії колюче-ріжучим предметом; вказати давність нанесення ушкодження, точну його локалізацію згідно написів не являється можливим; дане ушкодження він не міг отримати внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню; показання потерпілого ОСОБА_5 відповідають механізму спричинення йому тілесних ушкоджень, на які він вказує під час проведення слідчого експерименту, а саме що йому було спричинено травмуючу дію в грудну клітку справа;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.02.2018, проведений за участю свідка ОСОБА_14 , який вказав на обставини нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 на ОСОБА_4 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.02.2018, проведений за участю потерпілого ОСОБА_4 , який вказав на обставини нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.02.2018, проведений за участю потерпілого ОСОБА_5 , яким вказав на обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 йому, а також іншому потерпілому ОСОБА_4 , тілесних ушкоджень;

- довідка Радомишльської ЦРЛ №136 від 23.01.2018, згідно якої ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває;

- характеристика на ОСОБА_6 , видана Потіївською сільською радою, згідно якої обвинувачений характеризується вкрай негативно;

- довідка Радомишльської ЦРЛ №436 від 21.03.2018, згідно якої ОСОБА_6 до приймального відділення лікарні 15-16 січня 2018 не звертався.

У відповідності до вимог ст.338 КПК України, в судовому засіданні 03.12.2020 прокурором було змінено обвинувачення з ч.1 ст.121 КК України, як завдання умисного тяжкого тілесного ушкодження, на ст.124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищеня меж необхідної оборони.
Потерпілий ОСОБА_4 , якому було роз`яснено його право підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, погодився зі зміною обвинувачення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно практики Європейський Суд з прав людини, останнім наголошується, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення вини поза розумним сумнівом (Avsar v.Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд кладе їх в основу обвинувального вироку.
На переконання суду, поведінка потерпілих вцілому носила явно віктимний характер, адже останні зайшли до будинку, де проживає родина обвинуваченого, без запрошення, перебували у стані алкогольного сп`яніння, поводили себе зухвало, спровокувавши конфлікт, що по суті не заперечується і самими потерпілими, які у судовому засіданні показали, що прийшли до обвинуваченого з метою вияснити відносини, «пред`являти претензії», як зазначив свідок ОСОБА_36 у своїх показаннях, які в цій частині також і відповідають показанням свідка ОСОБА_14 ; вони зайшли до будинку самі, тобто двері їм ніхто не відчиняв і до будинку не запрошував, їх дії оцінювались обвинуваченим, як провокуючі та такі, що, на його думку, створювали реальну загрозу заподіяння шкоди, можливо сприяли виникненню в обвинуваченого негативного емоційного стану, як то агресивність та гнів, враховуючи, що обвинувачений також перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте знаходився все ж такі у себе вдома.

У відповідності до положень ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди.
Верховний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо правозастосування ст.36 КК України (справи № 5-31кс14, № 5-34кс14, № 5-125кс15), зазначаючи, що сутність необхідної оборони полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.
Відповідно до ч.3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Тобто, перевищення меж необхідної оборони має місце там, де заподіяна посягаючому тяжка шкода (смерть або тяжкі тілесні ушкодження) лише за наявності умислу до заподіяння такої шкоди.

Враховуючи наведене, даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає доведеною поза розумним сумнівом його винуватість у заподіянні:

-потерпілому ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткочасний розлад здоров`я та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України;

-потерпілому ОСОБА_4 умисних тяжких тілесних ушкоджень, вчинених при перевищенні меж необхідної оборони та кваліфікує дії обвинуваченого за ст.124 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які кримінальний закон відносить до нетяжких злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 не працює, неодружений, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, життя, здоров`я та проти статевої свободи та недоторканості, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав в повному обсязі, розкаявся.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є рецидив злочинів та вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позиції потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають, не наполягають на суворому покаранні, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання не можливо без ізоляції від суспільства і останньому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статтей Кримінального Закону, остаточно за правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадження необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, та призначити покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання, тобто з 15.01.2018, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, як особу що повністю його відбула.
Речові докази: светр, куртку потерпілого ОСОБА_4 з плямами речовини, схожими на кров; футболка, светр, куртку потерпілого ОСОБА_5 з плямами речовини, схожими на кров- повернути власникам ; два кухонні ножі; уламки скла темного кольору; пляшку з-під пива «Свіжий розлив» 0,65л знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1