ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000104 від 23.02.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровське Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не є інвалідом, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зеленьки Миронівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не є інвалідом, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 19.07.2006 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 28.09.2007 Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- 25.03.2010 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 24.06.2010 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ст. 70 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 7 років;

- 02.02.2016 Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнився 15.09.2019 умовно-достроково на 6 місяців 9 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Грушки Благовіщенського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не є інвалідом, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого:
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2021 близько 01 год. 45 хв., ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності, повторно за попередньою змовою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення залізничного вокзалу станції Фастів, що за адресою: АДРЕСА_4 , помітили на вулиці поблизу приміської платформи № 1, раніше незнайомого їм громадянина ОСОБА_9 , який прямував до електропоїзду, що стояв на залізничній колії та зайшов до другого вагону. Після чого ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_5 збагатитися за рахунок відкритого викрадення належного йому майна, на що останні погодилися.
Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відкрито для потерпілого, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок заволодіння чужим майном., а ОСОБА_6 повторно, зайшли до вагону та підійшли до потерпілого ОСОБА_9 , який сидів на сидінні.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_6 підійшов впритул до потерпілого та, схопивши його праву руку, зняв з безіменного пальця срібну каблучку вартістю 833 грн. 68 коп., а потім наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 завдавши йому фізичного болю, а ОСОБА_7 , тримаючи в руках газовий балончик, бризнув потерпілому в обличчя з метою подолання його можливого опору. ОСОБА_5 , в свою чергу, розуміючи, що його спільники подолали волю ОСОБА_9 , сів на сидіння поряд з потерпілим та висловив вимогу віддати належне йому майно. ОСОБА_9 усвідомлюючи, що фізично він не здатний здійснити опір трьом чоловікам та побоюючись за своє здоров`я, витягнув з кишень штанів гроші в сумі 157,00 грн. та мобільний телефон марки «Nomi і-5001» вартістю 450,00 грн., і передав вказані речі ОСОБА_5 .
Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 фізичного болю та майнової шкоди на загальну суму 1440, 68 грн.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 кожного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 23.02.2021 близько 01 год. 45 хв., він разом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на електропотязі приїхали з м. Києва до м. Фастова, та втрьох прогулювалися по залізничному вокзалу, де на платформі побачили потерпілого. Оскільки на платформі не було більше нікого, саме потерпілий привернув їхню увагу. Вони помітили, що потерпілий зайшов до електропотяга. Після чого вони втрьох зайшли до електропотяга, де він підійшов до потерпілого та взяв останнього за праву руку, зняв з пальця обручку та один раз вдарив з метою унеможливити опір потерпілого. Надалі підійшов ОСОБА_13 та газовим балончиком бризнув потерпілому в обличчя. Також підійшов і ОСОБА_14 , якому потерпілий сам передав інше наявне у нього тоді майно, а саме гроші в сумі близько 150 грн. та телефон. Потерпілий після цього залишався при свідомості. Потім вони втрьох вийшли з електропотяга, через підземний перехід вийшли з території вокзалу та залишились стояти на Привокзальній площі. Згодом до них підійшли працівники поліції, які їх затримали. У вчиненому щиро розкаявся. Наголошував, що перед подією вони алкогольні напої не вживали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 23.02.2021 близько 01 год. 45 хв. він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_12 прогулювався по території залізничного вокзалу у м. Фастові. На платформі вони помітили потерпілого, який потім зайшов до одного з вагонів електропотяга. Вони всі втрьох зайшли до вагона електропотяга та побачили, що потерпілий сів на сидіння. Перший підійшов ОСОБА_16 , та нічого не пояснивши зняв з потерпілого обручку та вдарив останнього. Він також підійшов разом з ОСОБА_12 та газовим балончиком бризнув потерпілому в обличчя з метою унеможливити опір зі сторони останнього. При цьому, ОСОБА_14 наказав потерпілому віддати йому всі наявні у того речі. На це потерпілий витягнув та віддав телефон та гроші. Потерпілий після цього залишався при свідомості. Потім вони всі втрьох вийшли з електропотяга та пішли через підземний перехід на Привокзальну площу де залишились стояти. Згодом підійшли працівники поліції та затримали їх. У вчиненому щиро розкаявся.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 23.02.2021 близько 01 год. 45 хв., він разом з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , перебували на залізничному вокзалі станції ОСОБА_18 де на одній з платформ помітили потерпілого, якого згодом зайшов до вагона електропотяга. Потім вони втрьох теж пішли до електропотяга, при цьому перший тоді зайшов у вагон саме ОСОБА_19 .. Перебуваючи у вагоні, ОСОБА_16 підійшов до потерпілого, забрав у нього обручку та вдарив по обличчю. Потім підійшов ОСОБА_20 , який бризнув потерпілому в обличчя газовим балончиком. В цей час ОСОБА_14 підсів поруч з потерпілим та наказав останньому віддати гроші та телефон. ОСОБА_14 зауважив, що на цю вимогу потерпілий витягнув з кишені гроші в сумі близько 150 грн., телефон та передав особисто йому. Чи будо ще щось в кишенях потерпілого ніхто з них не перевіряв. Надалі вони всі трьох перейшли через перехід на Привокзальну площу де їх затримали працівники поліції. Уточнював, що після події до затримання працівниками поліції гроші та телефон залишились у нього, а обручка у ОСОБА_21 .. У вчиненому щиро розкаявся. Також наголошував на тому, що до події алкогольні напої на наркотичні речовини вони втрьох не вживали, та подібні дії ніколи раніше не вчиняли.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 до того ж повторно.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , останній раніше не судимий, відомості про перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра суду не надано.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким умисним корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у мінімальному розмірі.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням призначеного судом покарання запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 слід скасувати.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , останній раніше судимий, в тому числі і за вчинення умисних корисливих злочинів, за місцем відбування останнього за часом покарання у виді позбавлення волі характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є рецидив злочинів (щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким умисним корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у мінімальному розмірі
Підстав для застосування ст. 69 та 69-1 та ст. 75 КК України з огляду наявність обтяжуючої покарання обставини (рецидив злочинів) судом не встановлено.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового провадження за цим вироком, слід зарахувати у строк покарання.
З урахуванням призначеного судом покарання запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін та продовжити на 60 днів.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , останній раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_22 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким умисним корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
Саме таке рішення, на думку суду, у даній справі є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням призначеного судом покарання запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 слід скасувати.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід стягнути на користь держави порівну в рівних частинах витрати в розмірі 326 грн. 90 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/11054-ТВ від 12.03.2021; 326 грн. 90 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/11619-ТВ від 16.03.2021; 1961 грн. 40 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-21/11641-ФХД від 06.04.2021.
Арешт накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2021 на майно, яке було вилучене 23.02.2021 року, під час огляду вагону електропотягу на станції Фастів в м. Фастів Київської області, під час огляду території Київського парку відстоїв вагонів на станції Фастів в м. Фастів Київської області, під час обшуку ОСОБА_7 слід скасувати.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 14.06.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - скасувати.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк покарання з дня затримання 23.02.2021 до дня набрання даним вироком законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та продовжити на 60 днів до 12 серпня 2021 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 14.06.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою - скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.
Арешт накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2021 на майно, яке було вилучене 23.02.2021 року, під час огляду вагону електропотягу на станції Фастів в м. Фастів Київської області, під час огляду території Київського парку відстоїв вагонів на станції Фастів в м. Фастів Київської області, під час обшуку ОСОБА_7 , а саме: сім-карту оператора «Київстар», на якій є цифри « НОМЕР_1 », сім-карту оператора «Київстар», мобільний телефон «Самсунг» білого кольору, мобільний телефон «Бледвайт» чорного кольору з сім-картою, сім карта оператора «Київстар», карта пам`яті на 16 гб, гроші в сумі 271 грн., 1 юань, банківська картка віза Приватбанку» НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , мобільний телефон «Nomi» сірого кольору, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Іphone» золотого кольору; мобільний телефон «Samsung SGH-E250» чорного кольору, IMEI НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Motorola C115» темно синього кольору, IMEI НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Samsung» сірого кольору, IMEI НОМЕР_8 , які вилучені під час огляду території Київського парку відстоїв вагонів на станції Фастів в м. Фастів Київської області, газовий балончик «Теpен 4» - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частинах судові витрати на залучення експерта у розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 90 коп. на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/11054-ТВ від 12.03.2021;
Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частинах судові витрати на залучення експерта у розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 90 коп. на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-21/11619-ТВ від 12.03.2021;
Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в рівних частинах судові витрати на залучення експерта у розмірі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 40 коп. на користь держави за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-21/11641-ФХД від 06.04.2021.
Речові докази у справі, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (квитанція ФО № 391), після набрання вироком законної сили, а саме:
- сім-карту оператора «Київстар», на якій є цифри « НОМЕР_1 », яка вилучена під час огляду вагону електропотягу на станції Фастів в м. Фастів Київської області; мобільний телефон «Nomi» сірого кольору, IMEІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ; гроші в сумі 157 грн - повернути потерпілому ОСОБА_9 ;
- сім-карту оператора «Київстар»; мобільний телефон «Самсунг» білого кольору; мобільний телефон «Бледвайт» чорного кольору з сім-картою; сім-карта оператора «Київстар»; карта пам`яті на 16 гб - повернути власнику ОСОБА_7 ;
- гроші в сумі 114 грн; 1 юань; банківська картка віза «Приватбанку» НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone» золотого кольору; мобільний телефон «Samsung SGH-E250» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Motorola СГ15» темно синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_7 ; мобільний телефон «Samsung» сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_8 - повернути власнику ОСОБА_5
-посвідчення водія НОМЕР_3 - повернути власнику;
-газовий балончик «Терен 4» - конфіскувати.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_23 -Тьолушкіна