н/п 1-кп/490/333/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001482 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баштанка, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на час вчинення злочину проходив військову службу за контрактом на посаді водія 2-го взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», на теперішній час працюючого водієм,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

З участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

14.07.2016 року громадянин ОСОБА_3 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2017 старший матрос ОСОБА_3 призначений на посаду водія 2-го взводу мінометної батареї вказаної військової частини.

Будучи військовослужбовцем, старший матрос ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 37, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України., зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992, наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Крім того, старший матрос ОСОБА_3 не маючи відповідного дозволу на носіння, зберігання, придбання зброї, бойових припасів та вибухових речовин, діючи в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», ст. 4 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» вчиненив умисний злочин проти встановленого порядку правил обороту, користування вогнепальною зброєю в частині убезпечення громадської безпеки
Так, ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді водія 2-го взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), діючи умисно, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», ст. 4 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій у вигляді порушення правил зберігання, обліку, перевезення, боєприпасів вчинив придбання, носіння та зберігання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу у період:
- 26.03.2019 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, придбав без передбаченого законом дозволу 16 предметів ззовні схожих на патрони та відповідно до висновку експерта №157 від 11.05.2019 є боєприпасами 9 мм патронами до пістолета Макарова (ПМ);

- 26.03.2019 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, переніс без передбаченого законом дозволу боєприпаси - 16 патронів калібру 9 мм до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- з 26.03.2019 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до 18 год. 25 хв., 21.04.2019, зберігав без передбаченого законом дозволу боєприпаси - 16 патронів калібру 9 мм за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Сторони надали суду угоду про визнання винуватості, укладену між прокурорм та обвинуваченим, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладанням на засудженого обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Крім того, ОСОБА_3 зобов`язується відшкодувати витрати на проведення експертизи № 157 від 11.05.2019 року в розмірі 785,05 грн.
Згідно угоди, ОСОБА_3 повністю беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. Прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди, просять суд затвердити угоду. Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного. Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин передбачений ч.1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п.1 ч.1 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим та призначення йому узгодженого сторонами покарання. Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу і йому має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Враховуючи сутпінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини, а також беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також той факт, що ОСОБА_3 брав участь в АТО, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладанням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів (прокурором надані відповідно довідки про вартість експертизи у розмірі 785,05 грн.).

Речові докази по справі : спеціальний пакет експертної служби № 3615205, в якому знаходяться 13 патронів калібру 9-мм та 3 гільзи, відповідно до ст. 100 КПК України - знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 травня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором прокурором Військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0001482 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та на підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 785,05 грн.

Речові докази по справі : спеціальний пакет експертної служби № 3615205, в якому знаходяться 13 патронів калібру 9-мм та 3 гільзи, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1