КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_7 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді,представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_7 вилученого 05.05.2021 за кримінальним провадженням №0000194 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону Iphone 11 та грошових коштів НОМЕР_1 Євро та 14000 Доларів США.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає про невідповідність арештованого майна ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України. Вказує про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні. Додає, що діючим КПК України винесення постанови про визнання майна речовим доказом не передбачена.

Далі в апеляційній скарзі адвокат зазначає, що вилучений мобільний телефон був наданий для огляду працівникам поліції та СБУ, при цьому була знята система електронного захисту (пароль на розблокування). Стверджує, що грошові кошти дістались ОСОБА_7 у спадок після смерті батька в грудні 2020 року та за місцем мешкання матері маються докази походження такої суми, а саме довідки з податкової інспекції, банківські виписки.

Також сторона захисту звертає увагу суду на відсутність обставин, які б підтверджували, що незастосування арешту призведе до втрати речового доказу. Вказує про відсутність доказів, які вказують на те, що грошові кошти здобуті від злочинної діяльності та додає, що ухвалою слідчого судді, на підставі якої проведено обшук, прямо заборонено вилучати грошові кошти.

Заслухавши доповідь судді, представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження №0000194, відомості про яке 26.01.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

07.05.2021 прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_7 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя, прийшов до правильного висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Твердження апелянта про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання, приєднання до кримінального провадження речових доказів від 06.05.2021, відповідно до якої арештоване слідчим суддею майно визнано у рамках даного кримінального провадження речовим доказом (а.с. 11-12).

Посилання адвоката на відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки такі твердження спростовуються змістом клопотання сторони обвинувачення про арешт майна та змістом оскаржуваного судового рішення, відповідно до яких метою накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, є забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, твердження сторони захисту про відсутність обгрунтування необхідності накладення арешту на майно, не знайшли свого підтвердження, оскільки клопотання слідчого містить підстави і мету арешту, обгрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, що, в свою чергу, свідчить про відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, як на підставу для скасування арешту, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обгрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, у клопотанні не зазначено.

Твердження адвоката про те, що діючим КПК України винесення постанови про визнання майна речовим доказом не передбачено, не заслуговують на увагу, оскільки, матеріальні об`єкти, які на переконання органу досудового розслідування, мають одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України можуть набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке, в свою чергу, відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, приймається у формі постанови, у зв`язку із чим, на переконання колегії судді, висновок органу досудового розслідування щодо відповідності матеріального об`єкту тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.

Посилання захисника на відсутність правових підстав для накладення арешту на мобільний телефон, оскільки власником майна мобільний телефон був наданий для огляду працівникам поліції та СБУ, із зняттям системи електронного захисту, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням тих обставин, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири номер АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення, в тому числі і мобільних телефонів (а.с.13-14).

Твердження представника власника майна про те, що ухвалою слідчого судді не надано дозволу на вилучення грошових коштів, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими, з урахуванням тих обставин, що вилучені грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна та постановою про визнання, приєднання до кримінального провадження речових доказів від 06.05.2021 визнані речовими доказами у справі.

Посилання захисника на законне походження арештованих грошових коштів, оскільки вони дістались ОСОБА_7 у спадок після смерті батька в грудні 2020 року та за місцем мешкання матері маються докази походження такої суми, а саме довідки з податкової інспекції, банківські виписки, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів можливо зокрема на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, що у цьому випадку і мало місце з огляду на наявність постанови про визнання майна речовим доказом саме через його відповідність положенням ст. 98 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 05.05.2021 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 11» в корпусі темно-сірого кольору, що належить ОСОБА_7 та грошові кошти у сумі 20600,00 Євро та 14000,00 доларів США, що були вилучені у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4