Справа № 341/70/21
Провадження № 11-сс/4808/137/21
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду від 13 травня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_10 , подану на постанову дізнавача Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 23.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000273 від 21.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою слідчого судді від 13 травня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 про визнання протиправною та скасування постанови від 23 липня 2020 року дізнавача Галицького відділення поліції Тисменецького ВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 21 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова від 23 липня 2020 року дізнавача Галицького відділення поліції Тисменецького ВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 21 серпня 2019 року винесена після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, а тому з цих підстав в задоволенні скарги слід відмовити.

Не погодившись із таким рішенням слідчого судді, представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 подав АС, із змісту якої вбачається, що він покликається на незаконність ухвали слідчого судді, оскільки той неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не дав оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому винесена ним ухвала є необґрунтованою.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, а ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_10 та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження та направити справу для продовження досудового розслідування.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, хоча про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що його підзахисній відомо про дату та час розгляду справи, однак, через об`єктивні причини не змогла з`явитися в судове засідання та просила розгляд вказаної справи проводити без її участі.

Заслухавши доповідь ОСОБА_3 , пояснення представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану АС, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи поданої АС, просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали справи, які надійшли з Галицького районного суду, а також ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, наданих прокурором для огляду під час апеляційного розгляду, перевіривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався. Строк на апеляційне оскарження, про що просить апелянт не пропущено, оскільки, з моменту вручення захиснику ОСОБА_8 копії оскаржуваної ухвали слідчого судді, строк на подання апеляційної скарги є непропущеним.

Щодо інших доводів АС ОСОБА_8 слід зазначити наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим, до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому законом порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постановою дізнавача інспектора сектору дізнання Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 23 липня 2021 року закрито кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000273 21 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Слідчим суддею вірно встановлено, що дізнавачем закрито кримінальне провадження за відсутності в діях ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку дізнавачем.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого переконання про те, що дізнавач, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження в справі, здійснила всі необхідні дії, всебічно, повно та неупереджено дослідила всі обставини кримінального провадження та безпосередньо оцінила отримані фактичні дані, і прийшла до правильного висновку про закриття кримінального провадження, виходячи із такого.

З наданих прокурором під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження та, як правильно встановлено слідчим суддею, що дійсно 21 серпня 2019 року скаржниця ОСОБА_9 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, по факту проникнення ОСОБА_14 на подвір`я скаржниці, що за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що ОСОБА_14 порушено, пряма мова «недоторканість сім`ї ОСОБА_15 володінь».

Цього ж дня, 21 серпня 2019 року у ОСОБА_9 відібрано усну заяву, по факту чого складено протокол, за змістом якого вона повідомила, що 20 серпня 2018 року близько 11 год. на подвір`ї за адресою її проживання під час конфлікту з її сином ОСОБА_16 біля магазину «Максимум» ОСОБА_14 , не зважаючи на попередження її сина, незаконно проникнула на подвір`я, чим порушено, пряма мова «недоторканість сім`ї ОСОБА_15 володінь».

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 21 серпня 2019 року, внесено відомості за заявою ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України. В межах відомостей, викладених у заявах ОСОБА_9 , дізнавачем ОСОБА_11 :

- досліджено правовстановлюючі документи на ділянку ОСОБА_9 , площею 0,0157 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- проведено огляд та складено протокол огляду місця події від 15 липня 2019 року, земельної ділянки та приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та фототаблиць до такого. За змістом досліджуваних документів, територія земельної ділянки ОСОБА_9 не обгороджена. Магазин «Максимум» побудований на ділянці;

- проведено допит свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та потерпілої ОСОБА_9 ..

Враховуючи вищезазначене, дізнавачем ОСОБА_11 після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, прийшла до правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК та закрила провадження по справі.

З об`єктивної сторони порушення недоторканності житла може бути вчинене у формі: 1) незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконного проведення в них огляду чи обшуку; 3) незаконного виселення; 4) інших дій, що порушують недоторканність житла громадян.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

Його предметом може бути житло або інше володіння особи. Інше, крім житла, володіння особи - це земельні ділянки, гаражі, погреби, Інші будівлі господарського, у т.ч. виробничого призначення, відокремлені від житлових будівель, будь-які інші об`єкти, щодо яких особа здійснює право володіння (наприклад, транспортний засіб).

З суб`єктивної сторони злочин характеризується лише прямим умислом. Винний усвідомлює, що порушує недоторканність житла громадян шляхом вчинення вказаних вище дій, і бажає їх вчинити.

Оцінивши встановлені обставини, зокрема те, що на території будинковолодіння ОСОБА_9 знаходиться магазин (об`єкт «магазин», за визначенням, є громадським місцем і до такого, як і на земельну ділянку на якій побудований магазин, наявний вільний доступ з дозволу власника); подвір`я не огороджене і до такого наявний вільний прохід, а також, що ОСОБА_14 не вживала активних дій для проникнення на подвір`я (подолання перешкод), не встановлено інших даних, що можуть свідчити про незаконне проникнення, дізнавачем ОСОБА_11 було прийнято вірне рішення про закриття кримінального провадження.

Слід також зазначити, що дізнавачем було допитано всіх можливих свідків по справі та зібрано та досліджено докази, проведено всі необхідні слідчі дії, які наявні в матеріалах кримінального провадження. А щодо доводів апелянта про те, що подані скарги прокурору про бездіяльність слідчого, які не були належним чином розглянуті, не заслуговують на увагу, позаяк в даному випадку вони не є предметом розгляду вказаної справи.

Твердження захисника Магарського в АС про те, що дізнавач під час розгляду справи в суді першої інстанції надавала пояснення від імені ОСОБА_14 , яка в свою чергу, згідно ст. 63 Конституції України, відмовилась від дачі пояснень в даному кримінальному провадженні, є безпідставними, оскільки, як вбачається із ухвали слідчого судді, дізнавач зазначила, тобто висловила свою позицію на підставі проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні зокрема, що ОСОБА_14 не вчиняла активних дій, спрямованих на проникнення у житло чи інше володіння ОСОБА_9 , умислу на проникнення у неї не було, територія земельної ділянки ОСОБА_9 не огороджена.

Інші доводи АС є безпідставними та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

У зв`язку з вище наведеним колегія суддів вважає, що постанова від 23 липня 2020 року дізнавача Галицького відділення поліції Тисменецького ВП ГУНП у Івано-Франківській області ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 21 серпня 2019 року винесена після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, а відтак слідчим суддею було прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_9 .

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

За таких обставин, АС представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду від 13 травня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_9 , подану на постанову дізнавача Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 23.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000273 від 21.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 162 КК без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5