Справа № 487/1897/21
Провадження № 1-кс/487/1761/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000209 від 14.03.2021 за ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку 23.03.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: полімерні пляшки об`ємом 0,5 л із вмістом рідини з різким запахом спирту у кількості 7 шт., які упаковані до картонної коробки та опечатано биркою; полімерні пляшки об`ємом 7-9 л із вмістом прозорої рідини з різким запахом спирту у кількості 3 шт., які упаковані до картонної коробки та опечатано биркою; полімерну пляшку із рідною коричневого кольору з різким запахом спирту у кількості 1 шт., яка опечатана биркою; полімерну каністру із вмістом невідомої речовини з різким запахом спирту у кількості 4 шт., які опечатано биркою.
У клопотанні слідчий посилається на те, що вказані предмети зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також могли бути використані як засіб чи знаряддя вчинення злочину, а враховуючи те, що при поверненні його володільцю він зможе їх знищити або сховати, тим самим не дати органу досудового розслідування довести його вину, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешт на вилученні в ході обшуку речі та предмети.
В судовому засіданні слідчий не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.
Згідно зі ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що у провадженні Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000209 від 14.03.2021 за ч. 1 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.03.2021 до МРУП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 13.03.2021 в токсикологічному відділенні ЛШМД за адресою: м. Миколаїв, вул. Корабелів, 14-В, виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого діагноз: алкогольна кардіоміопатія.
В ході проведення досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який є рідним сином померлого, пояснив, що батько протягом останнього місяця вживав алкогольні напої, через що почав мати проблеми зі здоров`ям. 13.03.2021 йому стало відомо, що батькові стало зле, та було викликано бригаду швидкої медичної допомоги, яка доставила ОСОБА_6 до ЛШМД, де останній і помер.
Однією із версій органу досудового розслідування є те, що смерть ОСОБА_5 настала внаслідок вживання неякісного алкоголю.
З метою проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, в порядку ст.40 КПК України, надано доручення до Управління служби безпеки України в Миколаївській області з метою встановлення місця придбання алкогольних напоїв, у разі встановлення місця придбання алкогольних напоїв встановити якість вказаного алкоголю, осіб, які його реалізують, зібрати характеризуючи матеріали на вказаних осіб (адреси), встановити свідків збуту алкогольних напоїв.
В ході виконання доручення слідчого у вказаному кримінальному провадженні Управлінням СБУ в Миколаївській області встановлено ряд осіб, які налагодили виготовлення, зберігання, збут та транспортування з метою збуту фальсифікованих неякісних алкогольних напоїв. Група осіб здійснює закупівлю недоброякісного спирту партіями 5-10 тон у невстановлених осіб та в подальшому перероблює його в лікеро-горільчані вироби (ЛГВ), які реалізують через мережу кафе в місті Миколаєві. Одним з таких осіб є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Миколаєва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Серед місць виробництва вказаного неякісного ЛГВ встановлено домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва 23.03.2021 постановлено ухвалу, відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення алкогольних напоїв, знаряддя для виготовлення алкогольних напоїв, чорнових записів, комп`ютерної техніки та обладнання до неї, мобільних терміналів.
На підставі зазначеної ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва 23.03.2021 співробітниками поліції було проведено обшук в зазначеному житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .
З протоколу обшуку від 23.03.2021 вбачається, що в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: полімерні пляшки об`ємом 0,5 л із вмістом рідини з різким запахом спирту у кількості 7 шт., які упаковані до картонної коробки та опечатано биркою; полімерні пляшки об`ємом 7-9 л із вмістом прозорої рідини з різким запахом спирту у кількості 3 шт., які упаковані до картонної коробки та опечатано биркою; полімерну пляшку із рідною коричневого кольору з різники запахом спирту у кількості 1 шт., яка опечатана биркою; полімерну каністру із вмістом невідомої речовини з різким запахом спирту у кількості 4 шт., які опечатано биркою.
24.03.2021 слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 винесено постанову, відповідно до якої вищезазначені предмети визнано у кримінальному провадженні №0000209 речовими доказами.
З огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.
Так, з доданих до клопотання доказів вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході обшуку речі та предмети мають суттєве значення для кримінального провадження.
Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення або передачі вказаного майна.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 169, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000209 від 14.03.2021 за ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку 23.03.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: полімерні пляшки об`ємом 0,5 л із вмістом рідини з різким запахом спирту у кількості 7 шт.; полімерні пляшки об`ємом 7-9 л із вмістом прозорої рідини з різким запахом спирту у кількості 3 шт.; полімерну пляшку із рідною коричневого кольору з різники запахом спирту у кількості 1 шт.; полімерну каністру із вмістом невідомої речовини з різким запахом спирту у кількості 4 шт.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1