Провадження № 11-сс/4823/210/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 27 липня 2021 року та визначено розмір застави у розмірі 681 000,00 грн. У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; здати на зберігання слідчому або прокурору у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, і за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді застави відповідно до меж, встановлених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.184 КПК України. Вважає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим в частині визначеного розміру застави, оскільки ОСОБА_8 можливо визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відповідно до меж, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні для забезпечення достатньої та належної поведінки підозрюваного та виконанню останнім покладених на нього обов`язків. Зазначає, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 та його родини.

Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що 26 травня 2021 року до ЄРДР за №0000527 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

27 травня 2021 року, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, про що йому було письмово повідомлено 27 травня 2021 року (а.с.п. 35-38).

Слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст.178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, даних про особу підозрюваного, який не працює, не має стійких соціальних зв`язків, є громадянином іншої держави, зареєстрований на тимчасово окупованій території, може ухилятися від слідства та суду; перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки в ході досудового слідства не встановлено спільників ОСОБА_8 та місця знаходження викраденого майна, тому може вчинити дії задля унеможливлення відшукання викраденого майна та встановлення спільників, що буде впливати на хід досудового слідства, та дійшов правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі Браво проти Італії» вказала, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме: встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягнення цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступний стадії процесу кримінального розслідування.

Твердження захисника щодо неправильного визначення слідчим суддею суми застави, яка на його думку є завищеною та непомірною для підозрюваного, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно вимог ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при прийнятті рішення про визначення розміру застави, слідчий суддя в повній мірі врахував усі обставини вчинення кримінального правопорушення та розміру завданої шкоди, даних про особу підозрюваного, його майновий стан, та дійшов вірного висновку, що сума застави має перевищувати граничні розміри, визначені у ст.182 КПК України, і становити 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 681 000,00 грн. Саме такого розміру застави буде цілком достатньо для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Крім того, розмір застави, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися.

Отже, при обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею, у відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням ч.5 ст.182 КПК України, правильно визначений розмір застави, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4