печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2911/13-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Києва клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна
В С Т А Н О В И В :
30.04.2021 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна.
Мотивуючи своє клопотання, ОСОБА_3 посилається на те, що підстави для подальшого арешту майна ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), накладеного постановами старшого слідчого СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 , винесених в рамках кримінального провадження №06-13597, про арешт майна від 15.11.2011 року, від 26.12.2011 року і існування такого заходу, як арешту майна - відпали з огляду на те, що станом на дату звернення з даним клопотанням до суду, процесуальні терміни щодо виконання вироку Печерського районного суду м.Києва від 17.09.2013 року в частині конфіскації майна сплили. Відповідно до довідки від 03.07.2019 року, виданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м.Києві, наразі - відсутні будь-які провадження щодо ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), у яких стягувачем була б держава і виконання конфіскації майна тривало б; термін на звернення потерпілих до виконавчої служби з метою виконання вироку в частині відшкодування матеріальних збитків сплив, відповідно до довідки від 03.07.2019 року, виданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м.Києві, наразі, відсутні будь-які провадження боржником за якими є ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) і з боку потерпілих по кримінальному провадженню. Будь-які фінансові претензії потерпілих, подані до Державної виконавчої служби виконавчі листи, які відповідно до зазначених вище норм чинного законодавства можуть бути подані в рамках трьох річного терміну відсутні.

Суд, дослідивши матеріали провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.09.2013 року вироком Печерського районного суду м. Києва у кримінальній справі № 757/2911/13-к від 17.09.2013 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 190 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є її власністю;

- за ч. 1 ст. 366 КК України 2 (два) роки обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на 2 (два) роки;

- остаточне покарання (часткове складання) 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є особистою власністю, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, строком на 2 (два) роки.

11.06.2014 року Апеляційним судом м. Києва прийнято ухвалу, згідно якої ОСОБА_4 призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України - на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

- в іншій частині вирок Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013, в тому числі, щодо призначеного покарання за ч.4 ст.190 КК України у виді 7 (сiм) років залишено без змін.

23.12.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2014 року щодо ОСОБА_4 змінено:

- за ч. 1 ст. 366 КК України замість обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих й адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих й адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, на строк 2 роки; на підставі статей 49, 74 КК у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_4 від цього покарання; виключити з вироку та ухвали рішення про застосування до ОСОБА_4 положень частини 1, 2 ст. 70, частини 1, 4 ст. 72 КК і вважати засудженою до призначеного за ч. 4 ст. 190 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією всього майна, яке є її власністю. У решті вирок від 17.09.2013 року та ухвалу від 11.06.2014 року залишено без змін.

23.09.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2014 року щодо ОСОБА_4 - залишено без змін.

Відповідно до Закону України "Про внесення змiн до Кримiнального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)" строк основного покарання ОСОБА_4 було перераховано - ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 28.12.2015 року ОСОБА_4 було звільнено з під варти у зв`язку із повним відбуттям призначеного їй основного строку покарання.

15.11.2011 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в м.Києві, капітаном міліції ОСОБА_6 , в рамках кримінальної справи №01-13597 було винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Апостолово, Дніпропетровська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , де б таке не находилось.

Копія постанови була направлена для виконання до Міністерства юстиції України.

26.12.2011 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 , в рамках кримінальної справи №06-13597 було винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Апостолово, Дніпропетровська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , об`єктом обтяження стало:

- житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 ;

- житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Копія даної постанови була направлена слідчим до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» Київської міської державної адміністрації та до Першої Київської державної нотаріальної контори Міністерства Юстиції України.

Згідно з інформацією, яка міститься на сьогоднішній день у витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно існує арешт майна:

- житлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 , винесених в рамках кримінального провадження №06-13597, про арешт майна від 26.12.2011 року та існує безпідставне обмеження права власності ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26.12.2019 року було знято арешт з житлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_2 (справа №757/15427/19-к).

Відповідно до ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Постанови слідчого від 15.11.2011 року, від 26.12.2011 року про арешт майна, винесені в рамках кримінальної справи №06-13597, є такими, що на сьогодні порушують права та інтереси ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), позбавляють можливості розпоряджатися належним майном на власний розсуд, а у застосованому заході «арешт майна» на сьогодні відпала потреба з огляду на наступне.

Так, 11.06.2014 року Апеляційним судом м. Києва прийнято ухвалу, згідно якої вирок Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013 року, яким ОСОБА_7 було призначено покарання, в тому числі у вигляді конфіскації майна набрав законної сили.

Порядок виконання рішень суду на користь держави, в тому числі щодо конфіскації майна регулюється Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України (далі - Інструкція) та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно положень статей Кримінального кодексу України, конфіскація майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є особистою власністю засудженого.
Виконання покарання у вигляді конфіскації майна здійснюється державною виконавчою службою за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно Інструкції майно, що підлягає конфіскації та реалізації, вилучається державним виконавцем у боржника.
Відповідно до положень ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
В отриманій ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) довідці від 03.07.2019 року, Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м.Києві, зазначається, що відсутні будь-які провадження боржником за якими є ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ).

З огляду на зазначене, запобіжний захід у вигляді арешту майна, за яким стягувачем є держава або державний органом, виконавче провадження щодо якого відкривається в межах трьох місячного терміну вже є не доцільним, оскільки виконання вироку в частині конфіскації майна не можливо виконати.
Окрім того, відповідно до довідки від 03.07.2019 року, виданої Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м.Києві, наразі, відсутні будь-які провадження боржником за якими є ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) і з боку потерпілих по кримінальному провадженню. Будь-які фінансові претензії потерпілих, подані до Державної виконавчої служби виконавчі листи, які відповідно до зазначених вище норм чинного законодавства можуть бути подані в рамках трьох річного терміну відсутні.

З огляду на зазначене запобіжний захід у вигляді арешту майна, для забезпечення цивільного позову потерпілих по кримінальному провадженню - вже є не доцільним, потреба в існуванні постанов про арешт майна від 15.11.2011 року, від 26.12.2011 року і існування такого заходу, як арешту майна ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) відсутні.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна, керуючись статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив дати судам такі роз`яснення:

згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст.126 КПК України (редакція КПК 1960 року)накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Відповідно до положень ст.409 КПК України (в редакції 1960 року), питання про будь-які сумніви та протиріччя, які виникли при виконанні вироку, вирішуються судом, який ухвалив вирок.

За таких обставин, не існує підстави для подальшого арешту майна ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), накладеного постановами старшого слідчого СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 , винесених в рамках кримінального провадження №06-13597, про арешт майна від 15.11.2011 року, від 26.12.2011 року і існування такого заходу, як арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст.534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно зі ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених ст. 538 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного вище, керуючись ст. 534, 538, 539 КПК України (в редакції 2012 року)

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про скасування арешту з майна, накладеного постановами старшого слідчого СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 , винесених в рамках кримінального провадження №06-13597, про арешт майна від 15.11.2011 року, від 26.12.2011 року задовольнити.

Скасувати арешт майна ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Апостолово, Дніпропетровська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , накладений згідно постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 від 15.11.2011 року, винесеної в рамках кримінального провадження №06-13597 15.11.2011 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 , на майно ОСОБА_7 , де б таке не знаходилось.

Скасувати арешт майна ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Апостолово, Дніпропетровська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , а саме нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 від 26.12.2011 року, винесеної в рамках кримінального провадження №06-13597 26.12.2011 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в м.Києві, ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Печерський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_1