Справа № 695/1034/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0001047, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 вересня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № № 0001047, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 вересня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Захисник ОСОБА_6 , посилаючись на приписи КПК України, подав клопотання про призначення у даному кримінальному провадженні повторної комплексної судової автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам КНДІСЕ, поставивши наступні питання:
1.На якій смузі знаходилося місце зіткнення автомобіля «Opel Omega»
(р.н. НОМЕР_1 ) та автомобіля «Renault Kangoo» (р.н. НОМЕР_2 ), виходячи зі слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця пригоди 3 вересня 2015 року?
2.Чи технічно-спроможні покази водія ОСОБА_5 в частині розташування місця зіткнення автомобіля «Opel Omega» (р.н. НОМЕР_1 ) та автомобіля «Renault Kangoo» (р.н. НОМЕР_2 ) (зі слів ОСОБА_5 місце зіткнення знаходилося на смузі руху керованого ним автомобіля - праве узбіччя)?
3.Чи технічно-спроможні покази водія ОСОБА_4 в частині розташування місця зіткнення автомобіля «Renault Kangoo» (р.н. НОМЕР_2 ) та автомобіля «Opel Omega» (р.н. НОМЕР_1 ) (зі слів ОСОБА_4 місце зіткнення знаходилося на смузі руху керованого ним автомобіля)?
4.Як у відповідності до вимог Правил дорожнього руху повинен був діяти в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Renault Kangoo» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 .?
5.Як у відповідності до вимог Правил дорожнього руху повинен був діяти в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Omega» (р.н. НОМЕР_1 )
ОСОБА_5 .?
6.Чи мав водій автомобіля «Renault Kangoo» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Opel Omega» (р.н. НОМЕР_1 ) в умовах даної ДТП?
7.Чи мав водій автомобіля «Opel Omega» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo»
(р.н. НОМЕР_2 ) шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху?
8.Невідповідності яким вимогам Правил дорожнього руху в діях учасників даної пригоди, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП?
У якості вихідних даних запропоновано надати ті самі дані, які використані експертом при проведенні експертизи під час досудового розслідування, за виключенням даних щодо виникнення моменту небезпеки для руху водію автомобіля «Renault Kangoo» ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначалося, що у матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта від 24 лютого 2016 року № 4/247 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, який є неповним та викликає сумніви.
Зокрема, під час проведення експертизи використано вихідні дані, які не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме щодо наявності слідової інформації, моменту виникнення небезпеки для водія ОСОБА_4 , за відсутності таких даних стосовно водія ОСОБА_5 , визначення місця зіткнення автомобілів. При цьому вказані фактичні дані отримані з показів водія ОСОБА_4 , натомість покази водія ОСОБА_5 взагалі не взято до уваги. Крім того, відповідь на питання №№ 2 і 3 суперечать відповіді на питання № 1 в частині механізму зіткнення автомобілів, а при проведенні експертизи не проведено масштабно-графічне моделювання розвитку механізму зіткнення.
Зазначалося також, що сторона захисту заявляла відповідне клопотання під час досудового розслідування, однак постановою слідчого у його задоволенні було відмовлено та невдовзі скеровано обвинувальний акт до суду, що унеможливило звернення до слідчого судді.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та його підзахисний
ОСОБА_5 дане клопотання підтримали.
Прокурор ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 при розгляді цього клопотання покладалися на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив таке.
Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 3 вересня 2015 року близько 10:40, керуючи автомобілем «Opel Omega»
(д.н.з. НОМЕР_1 ), рухаючись у напрямку м. Золотоноша по вул. Леніна в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, порушив вимоги пп «б» п. 2.3 та п 10.1 Правил дорожнього руху, а саме був неуважним та, не переконавшись, що це буде безпечним, змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де неподалік будинку № 36, допустив зіткнення з автомобілем «Renault Kengoo» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по своїй смузі руху у зустрічному напрямку. Унаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді травми лівої кисті з крайовим переломом третього пальця. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з ДТП та настанням наслідків у вигляді отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При цьому обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду заперечив свою причетність до скоєння ДТП, стверджуючи, що зіткнення відбулося саме на його смузі руху внаслідок виїзду на неї автомобіля «Renault Kengoo» під керуванням ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
У ч. 2 цієї статті Кодексу вказано, що суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
Частиною 1 ст. 242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (ч. 1 ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу»).
У п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 вказано, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання).
Як зазначено в п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.
При цьому у п. 13 зазначеної постанови вказано, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.
На переконання суду, викладені в клопотанні про призначення експертизи доводи, не можуть слугувати достатньою підставою для його задоволення, оскільки фактично зводяться до незгоди з висновком експерта від 24 лютого 2016 року № 4/247 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи. Проте вказаний висновок не суперечить іншим матеріалам кримінального провадження, зроблений в межах компетенції експерта.
При цьому суд вважає надуманими твердження про односторонність висновку експерта і його неповноту, суперечливість відповідей на поставлені питання, оскільки такі доводи є результатом оцінки висновку експерта стороною захисту, яка заперечує пред`явлене формулювання обвинувачення і саме тому висловлює незгоду з результатами проведеної експертизи.
Водночас суд виходить з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили і переваги над іншими джерелами доказів, а навпаки підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності, з урахуванням інших досліджених під час судового розгляду доказів, зокрема показів потерпілого, обвинуваченого і свідків, письмових доказів.
Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, згідно з якою судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, суд вважає, що призначення повторної експертизи без достатніх та беззаперечних на те підстав призведе до невиправданої тяганини, що в свою чергу спричинить порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 332, 369-372 КПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення повторної комісійної судової автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1