Справа № 950/1275/21
Провадження № 1-кп/950/187/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000154, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; неодружений; освіта середня; перебуває на соціальному забезпеченні; проживає: АДРЕСА_1 ), раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань, у тому числі втрати позитивних емоцій.

Так, ОСОБА_3 близько 12 год. 00 хв. 27.01.2021, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , в ході якої вчинив умисні дії психологічного характеру, а саме сварку, під час якої, ображав останню нецензурною лайкою, чим вчинив насильство в сім`ї. Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 12.02.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Крім того, о 17 год. 00 хв. 28.01.2021 ОСОБА_3 , вдома вчинив сімейну сварку під час якої словесно погрожував матері ОСОБА_5 , фізичною розправою та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою.

Також, 29.01.2021 близько 16 год. 30 хв. за адресою свого проживання, ОСОБА_3 знову вчинив сварку зі своєю родиною, а саме ображав свою матір ОСОБА_5 нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю останньої. Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 12.02.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 о 18 год. 00 хв. 19.05.2021 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім`ї щодо своєї матері ОСОБА_5 , що полягло у висловлюванні нецензурною лайкою в її адресу, чим могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 01.06.2021 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу.

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 , яка являється його матір`ю, останній завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття, а також сімейних відносин.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 , близько 20 год. 00 хв. 12.06.2021, знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати свою матір ОСОБА_5 виражаючись в її адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю та порушив її спокій.

Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_3 по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 , остання зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя та сімейних відносин.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство.

02.07.2021 між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000154 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 за завдану ним моральну шкоду безпосередньо під час підписання угоди.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ст. 126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, враховуючи особу підозрюваного та ініціативу потерпілої, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав. Також ОСОБА_3 підтвердив, що угода була укладена ним та потерпілою добровільно, укладення угоди не було наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла у підготовчому судовому засіданні зазначила, що претензій будь-якого характеру до ОСОБА_3 не має, угода укладена із обвинуваченим добровільно.

Щодо угоди про примирення прокурор просив її затвердити і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому укладення угоди про примирення в даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим та потерпілою у судовому засіданні.

Крім того зі змісту угоди встановлено, що потерпіла обізнана з наслідками укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження її права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення її права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, що підтвердила у судовому засіданні.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він не працює, перебуває на соціальному супроводі до досягнення пенсійного віку, на обліку в лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого покарання у виді 1 року позбавлення волі. Також суд вважає за можливе із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком в 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 02.07.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000154, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2021.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1