Справа № 212/8102/20
У Х В А Л А

31 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою 10.06.2021 року.

В суді прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому мотивуючи тим, що не зникли та наявні на сьогоднішній день ризики, передбачені ст.177 КПК України, які унеможливлюють застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 просив в зв`язку з недоведеністю прокурором, ризиків відповідно ст.177 КПК України змінити запобіжний захід ОСОБА_4 на більш м`який домашній арешт.
ОСОБА_4 підтримав свого захисника.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, підозрюється у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 до затримання не працював, законного джерела доходів не мав, не одружений, дітей не має, що свідчить про його слабкі соціальні зв`язки та дає достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може переховуватись від суду, та залишаючись на свободі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, тобто наявність ризику передбаченого п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім іншого, суд враховує, що оскільки постійного місця роботи обвинувачений не має, у нього відсутнє джерело доходів, що свідчить про відсутність законного способу забезпечувати себе матеріально. Цей факт, в свою чергу, розцінюється судом як ризик скоєння нових корисливих кримінальних правопорушень. Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 на даному етапі, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тримання під вартою, є завжди законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентним судом і отримала справедливе рішення суду на підставі всебічного розгляду справи.
На час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали та не зменшилися.
Отже, підстави для застосування більш м`якого запобіжного на теперішній час та на даній стадії кримінального процесу - відсутні.
Врахувавши положення ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі обставини передбачені даною нормою закону, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, п.20-5 Перехідних положень КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України на шістдесят днів, до 30 липня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1