СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2282/21
ун. № 759/6791/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2021 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 02.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, стосовно :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий у 2018 році Подільським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
встановив :
До слідчого судді надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 02.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України
В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи в невстановленому місці, ОСОБА_4 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, відчуваючи скрутне матеріальне становище, вирішив вчинити крадіжку товару, який містить матеріальну цінність, з метою подальшого його продажу.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 02.04.2021, близько 16 год. 50 хв., прибув до гіпермаркету «Еіпцентр», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В та зайшов до торгового залу вказаного гіпермаркету. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному торговому залі, підійшов до однієї з полиць гіпермаркету та пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, взяв з полиці товар, який бажав таємно викрасти, а саме: «Далекомір цифровий» в кількості 1 шт., вартістю 911 грн. 10 коп. (без урахування ПДВ) та «Станцію паяльник» в кількості 1 шт., вартістю 514 грн. 55 коп. (без урахування ПДВ), після чого поклав зазначений товар під куртку в яку був одягнутий та пішов далі по торговому залу.
Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, направився до виходу з магазину та вийшов на внутрішній двір гіпермаркету, перетнувши сигналізаційні рамки. Перебуваючи на внутрішньому дворі гіпермаркету, ОСОБА_4 сховав вищевказаний викрадений товар між дерев`яними піддонами, які знаходились за парканом гіпермаркету біля проїжджої частини дороги, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Після вчинення вказаних протиправних дій, останній вийшов з території гіпермаркету «Епіцентр» через металеві ворота, де невдовзі був зупинений працівниками охорони ТОВ «Епіцентр К».
03.04.2021р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що він може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальние правопорушення.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення з підстав відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, та просили обрати більш м`який запобіжний захід, не повязаний з триманням під вартою, а саме - домашній арешт. Водночас, підозрюваний вину свою у вчиненні злочину визнав уцілому.
Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто, явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 03 квітня 2021 року о 01 год. 06 хв. у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
03 квітня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставини, викладені у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обгрутновано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколом огляду місця події від 03.04.2021; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких було залучено в якості понятих до проведення огляду місця події та затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який працює охоронцем в гіпермаркеті «Епіцентр», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В, та який зупинив ОСОБА_4 після того, як останній сховавши викрадений товар вийшов з території гіпермаркету; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який працює інспектором служби охорони гіпермаркету «Епіцентр», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В та який повідомив, що 02.04.2021, переглядаючи камери відеоспостереження, він помітив чоловіка, який ховав товар до себе під куртку та в подальшому його виніс з гіпермаркету; протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження, які розташовані в гіпермаркеті «Епіцентр», за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-В.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків (не одружений, утриманців не має, не має постійного місця роботи), тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років), відсутність у підозрюваного постійного місця проживання ( як пояснив підозрюваний він протягом останнього місяця орендує житло у м. Києві), а також те, що підозрюваний раніше судимий за злочин проти власності.
З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Також, враховуючи вищезазначене, існує ризик того, що підозрюваний, будучи на волі, продовжить свою злочинну діяльність, оскільки він не має постійного джерела доходів, його поведінка свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.
При цьому, беручи до уваги обставини криманального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків прокурором в судовому засіданні не доведений .
Відповідно до ч. 1 ст.183КПКУкраїни тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Пунктом 5 частини 2 статті183КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).
Враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).
Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, його вік, майновий стан та процесуальну поведінку, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4540 грн. та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178,182, 183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 -задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком 60 днів.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, тобто з 03 квітня 2021року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , закінчується 01 червня 2021 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави у межах 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 4540 грн. (Чотири тисячі п`ятсот сорок грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, після внесення якої ОСОБА_4 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Повний текст ухвали оголошено 06.04.2021р. о 11 год. 00 хв.
Cлідчий суддя ОСОБА_1