справа № 178/556/18
№ провадження 1-кп/208/1/21
УХВАЛА
Іменем України

24 червня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу, в межах кримінального провадження № 0000107, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду місті Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000107 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.187, ч.3 ст.187 КК України, та ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.187 КК України, під час судового розгляду до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого спливає 07.07.2021р.

Прокурором подано клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , яке підтримано ним в ході судового розгляду вцілому, з підстав наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Крім того, прокурором зазначено, що обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків, та враховуючи їх ставлення до скоєного, характеризуючи данні вважає єдиним можливим запобіжним заходом, який забезпечить їх процесуальну поведінку, а тому не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає, так як наявні заявлені ризики.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на тривалість строку перебування ОСОБА_7 під вартою, наявністю родинних стосунків, постійного місця проживання. Також вважала заявлені ризики неактуальними, та такими що зменшилися, так як потерпілий допитаний, а матеріали справи зібрані. Просила у задоволені клопотання відмовити, застосував до підзахисного домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію заявлену захисником.

Захисник ОСОБА_10 , діючи на захист обвинуваченого ОСОБА_9 , заперечувала проти заявленого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість. Просила врахувати що обвинувачений ОСОБА_9 має цивільну дружину, неофіційне місце роботи, постійне місце проживання, а тому можливим запобіжним заходом може бути домашній арешт. Враховуючи допит потерпілого, ризики заявлені прокурором зменшилися, та не є дійсними.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вирішує питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені п.п. 1 , п. 3, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Судом враховується рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesA,№ 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного питання, суд виходить з того, що в наявності підозра про вчинення саме ОСОБА_7 та ОСОБА_9 тяжкого та особливо тяжкого злочинів обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами на які посилається прокурор, але на даній стадії судового розгляду суд не надає оцінки доказам щодо їх достатності та допустимості.

Оцінка ризиків проводиться з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Щодо характеризуючих данних на обвинувачених, судом враховується, що обвинувачені не мають постійного офіційного місця роботи, інших доходів, які б нівелювали ризики своєння нових злочинів, що особи не одружені, не мають на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не мають міцних соціальних зв`язків, що обґрунтовує ризик втечі та ухилення від правосуддя.

Судом враховується тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ,

Крім того суд бере до уваги чисельність фактів притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що останні не дотримується норм суспільної моралі та загальноприйнятих правил поведінки у соціумі, не стають на шлях виправлення, а тому можуть як вчинити новий злочин та ухилитися від суду, так і здійснити вплив на потерпілих з метою ухилення від покарання, за умови доведення їх винуватості.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що раніше обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому строк тримання під вартою обвинувачених має бути продовжений, а суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинувачених на свободу. Від цього підстав для зміни, скасування, обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час не встановлено.

Крім того, виходячи з вимог ст. 183 КПК України, та з врахуванням обґрунтованої підозри в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у скоєнні злочину кваліфікованого органом досудового розслідування за ознаками ст. 187 КК України, суд також не вбачає підстав для встановлення застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 139, 140, 143 177, 178, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 20.08.2021 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжити строк тримання ОСОБА_9 під вартою до 20.08.2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

На ухвалу про продовження терміну тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3