"16" червня 2021 р. Справа № 367/2561/20
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000106 щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

прокурор висловився щодо призначення судового розгляду за участю його сторін зазначених в обвинувальному акті, який відповідає вимогам КПК України. Потерпілий підтримав прокурора.
Захисник ОСОБА_6 клопотав про повернення обвинувального акта, який не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110, ч. 2 ст. 216 КПК України, складений не уповноваженим слідчим (органом досудового слідства) з порушенням вимог підслідності, тобто не слідчим ДБР, а слідчим Національної поліції.
Захисник ОСОБА_5 клопотав повернути обвинувальний акт, посилаючись на те, що йому, як стороні захисту, який брав участь в кримінальному провадженні в ході досудового розслідування всупереч вимог ст. 290 КПК України не повідомлено про завершення досудового слідства, й на стадії закінчення досудового розслідування до направлення обвинувального акту до суду органом досудового слідства обов`язок передбачений ст. 290 КПК України не виконано й матеріали досудового розслідування йому не відкрито. А тому також просив зобов`язати сторону обвинувачення виконати обов`язок закріплений в ст. 290 КПК України.
Обвинувачений підтримав своїх захисників.
Заслухавши сторони, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого.
Так, згідно п. 12 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування наявне посилання на постанову прокурора Київської області від 01.04.2020 року про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу (СУ ГУ НП в Київській області).
У той же час оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в цій частині в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України суду не подано, зазначене питання не є предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно ст.ст. 314-316 КПК України.
Отже доводи клопотання адвоката ОСОБА_6 підставою для повернення обвинувального акту бути не можуть і його невідповідності вимогам КПК України у вказаній частині суд не вбачає.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_5 , то суд зазначає наступне.
Прокурор в суді ствердив, що вказаному адвокату матеріали розслідування не відкривалися, оскільки в справі відсутні будь-які дані про його участь в кримінальному провадженні на досудовому слідстві.
Захисник в суді наполіг на тому, що 20.02.2020 року брав участь в кримінальному провадженні зі стадії досудового слідства та здійснював захист ОСОБА_4 згідно договору про надання правової допомоги від 19.02.2020 року, а документи передбачені ст. 50 КПК України на підтвердження своїх повноважень подавав відповідному прокурору та слідчому судді, що вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року про розгляд клопотання прокурора про відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади.
За змістом вимог ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює з моменту надання документів, передбачених ст. 50 КПК України слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
За таких обставин суд вважає, що захисником надано достатні відомості, які підтверджують, що він в передбаченому КПК України порядку здійснює захист ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні зі стадії досудового розслідування, проте матеріали досудового розслідування в порядку ч.ч. 1-10 ст. 290 КПК України на стадії закінчення досудового розслідування й на момент звернення до суду з обвинувальним актом захиснику адвокату ОСОБА_5 не відкрито.
За змістом численних висновків ВСУ та ВП ВС відкриття названих матеріалів має відбутися не просто перед початком судового розгляду (коли сторона захисту ще має можливість і час підготуватися до захисту), а виключно на стадії завершення досудового розслідування.
Відкриття цих матеріалів до початку судового розгляду за загальним правилом є вкрай важливим, оскільки це може вплинути на вибір найкращої тактики захисту. У цілому сторона захисту не повинна ставитися в умови, коли від неї приховуються певні важливі докази чи документи, у зв`язку з чим вона не може належним чином підготуватися до захисту.
За загальним правилом, потреби забезпечення рівності сторін в кримінальному провадженні вимагають, щоб наявні у сторони обвинувачення матеріали справи були відкриті стороні захисту.
Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Отже сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити відкриття цих документів стороні захисту на етапі закінчення досудового розслідування.
Системне тлумачення ст. 290 КПК України свідчить, що у ч. 11 цієї статті йдеться про ситуації, коли матеріали отримано стороною після завершення виконання вимог цієї кримінально-процесуальної норми та закінчення досудового розслідування.
Таким чином, законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає можливість сторонам майбутнього судового розгляду ознайомитися із доказами кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.
На необхідність дотримання законної процедури, принципу рівності сторін та права обвинуваченої особи на захист під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував Європейський суд з прав людини.
Зокрема, суд зазначав, що кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту. Право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них (справа "Джеват Сойсал проти Туреччини", заява N 17362/03, рішення від 23 вересня 2014 року, остаточне рішення від 23 грудня 2014 року); згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових розширеної концепції справедливого суду кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом. Заявникові було важливо мати доступ до матеріалів своєї справи і отримати копію документів, які в ній містилися, для того щоб мати змогу оскаржити офіційний протокол стосовно його дій. Не маючи такого доступу, заявник не зміг підготувати адекватний захист і скористатися принципом рівності сторін змагального процесу всупереч вимогам п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини у поєднанні з п. 3 ст. 6 (справа "Фуше проти Франції", заява N 22209, рішення від 18 березня 1997 року); той факт, що заявникові та його захисникам не був наданий відповідний доступ до документів (…), призвів до посилення труднощів у підготовці його захисту (справа "Моісєєв проти Росії", заява N 62936/00, рішення від 09 жовтня 2008 року).
За наявності відповідного клопотання матеріали досудового розслідування, які не було відкрито стороні захисту в порядку передбаченому ст. 290 КПК України, звісно можуть бути відкриті іншій стороні в ході судового розгляду, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.
Відповідно до положень ч. 12 ст. 290 КПК України, «якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази». Буквальний зміст цієї норми говорить про неможливість допуску судом у якості доказів матеріалів, які не були відкриті «відповідно до положень цієї статті», тобто ані в порядку частин 1-10 ст. 290 КПК України під час досудового розслідування, ані в порядку ч. 11 цієї статті під час судового розгляду.
В постанові ВСУ від 16 березня 2017 року (справа № 5-364кс16) та від 12 жовтня 2017 року (справа № 5-237кс(15)17) зазначено про те, що надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ стороні захисту, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування. Отже, факт ознайомлення з матеріалами справи після закінчення розслідування не є достатнім для відстоювання стороною захисту своєї позиції у кримінальному процесуальному змаганні. За таких умов, коли стороні обвинувачення відомі всі докази, а сторона захисту не володіє інформацією про них до завершення розслідування, порушується баланс інтересів у кримінальному процесі.
Тому баланс інтересів сторін не на користь сторони захисту буде порушено, якщо відповідний процесуальний документ не буде відкрито на стадії закінчення досудового розслідування до направлення обвинувального акту до суду.
Отже за загальним правилом матеріали розслідування й докази долучені до матеріалів провадження мають бути відкриті стороні захисту до закінчення досудового розслідування, що ґрунтується на правових висновках ВП ВС (постанова від 16.01.2019 року справа №751/7557/15-к провадження № 13-37кс18).
Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що обвинувальний акт вимогам КПК України не відповідає, коли призначення справи до судового розгляду призведе до унеможливлення повного відновлення порушених прав сторони захисту та в силу імперативних вимог ст. 290 КПК України потягне неможливість допущення відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження як доказів, а тому вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного та керуючись статтями 314-317, 372 КПК України,

ухвалив:

обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000106 щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя