Єдиний унікальний номер 205/6532/20
У Х В А Л А

22 січня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ «Дніпровська ВК (№89)», про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому частиною 3 статті 74 Кримінального кодексу України, у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 74 КК України.

Вироком Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України (кримінальне правопорушення вчинено 20.09.2017 року), до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки два місяці.

Відповідно до матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , початок строку покарання: 12.01.2018 року. Кінець строку покарання: 12.03.2022 року, відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89».

01.07.2020 набрав чинності Закон України № 2617-VIII від 22.11.2018, яким зокрема, внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України і викладено у новій редакції диспозицію та санкцію ч. 2 цієї статті, а саме визначено відповідальність за скоєння дій, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, вчинених за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Частина 2 статті 309 КК України, в чинній редакції, не передбачає відповідальності за незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу та вчинене повторно, проте передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України протягом року після засудження за цією статтею.

Згідно ч. 1 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи те, що 20.01.2017 року ОСОБА_3 було засуджено Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, а також те, що внесені зміни до КК України, фактично не скасували кваліфікуючу ознаку «повторність», а лише виклали її у новій редакції «протягом року після засудження за цією статтею», суд дійшов висновку, що у даному випадку необхідно відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1