Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3156/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2021 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в особі
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Київ клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берегове, Кіровського рай, АР Крим, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, 28 січня 2021 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 11.03.2021 року, приблизно о 08:00 год., ОСОБА_4 перебував в салоні маршрутного таксі АДРЕСА_3 , де побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , при якій знаходилась жіноча сумка. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме цінних речей, що перебувають у сумці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 витягнув з жіночої сумки гаманець білого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 801 грн., який належить ОСОБА_7 , таким чином таємно повторно викравши чуже майно.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 801 грн.
На думку слідчого, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме позбавлення волі строком до 5 років, є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє за злочин проти власності. Будучи засудженим до покарання у виді позбавлення волі та звільненим від нього з іспитовим строком, ОСОБА_4 повторно вчинив корисливий злочин.
Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного. Заставу просить визначити 20 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 вказав, що пред`явлена підозра необґрунтована, доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину немає, непроведені слідчі дії, які вказують на вчинення саме ОСОБА_4 вказаної крадіжки.
Щодо вказаних прокурором ризиків зазначив, що вони нічим не підтверджені, наявність у ОСОБА_4 судимостей не є підставою для обрання самого тяжкого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.
Подільським УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене 11.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.
Суд враховує, що ОСОБА_4 28.01.2021 року засуджений Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, в порядку ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено в період іспитового строку.
У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, судимий, злочин, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в період іспитового стоку.
При цьому, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме позбавлення волі строком до 5 років, є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити займатись злочинною діяльністю.
ОСОБА_4 не працює, офіційних доходів не має.
Тому вірогідність настання ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 про які вказує прокурор, є досить високою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості їм запобігання більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Слідчий суддя вважає, що до підозрюваного в даному випадку не підлягають застосуванню запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що він не буде дієвим.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 183 цього Кодексу.
Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).
Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 5 статті 182 КПК).
У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Враховуючи в сукупності досліджені судом докази суд визначає розмір застави ОСОБА_4 - 20 прожиткових мінімумів доходів громадян.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 12 год. 30 хв. 12 березня 2021 року.
Строк дії ухвали - до 12 год. 30 хв. 10 травня 2021 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 20 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн. (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 травня 2021 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Київського слідчого ізолятора.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1