УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2360/18

22 березня 2021 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчинині кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України та ч.1 ст.357 КК України та клопотання захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу,

за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває об`єднане кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України та ч.1 ст.357 КК України та щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор звернувся до Костопільського районного суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню .

В обгрунтування клопотання прокурор покликається на те, що на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення .

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Мотивуючи заявлене клопотання, захисник покликається на те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 перебуває на розгляді суду тривалий час, проте жодного разу обвинувачений не вчиняв дій, які б могли свідчити про його спроби переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків, потерпілих чи обвинуваченого.

Той факт, що після скерування прокурором до суду обвинувальних актів ОСОБА_3 не залишив місце проживання, а навпаки з`являвся на кожне судове засідання свідчить про те, що останній має намір довести в суді свою невинуватість та нівелює ризики спроб останнього переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Систематичність вчинення злочинів також не знаходить свого підтвердження, оскільки на даний відсутні вироки, які б набрали законної сили щодо нього.

ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем утримання характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує, конфліктних ситуацій не створює. На даний час вина його у вчиненні кримінальних правопорушень з моменту його умовно-дострокового звільнення не доведена.

Вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім заходом забезпечення, який в змозі гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього судом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала подане клопотання та вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні. Клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу вважає необгрунтованим, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечили, клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт .

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 27 січня 2021 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 27 березня 2021 року, судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено.

Відповідно ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку. Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що у разі незастосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_3 спробує:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на свідків, іншого співучасника у цьому ж кримінальному провадженні;

3) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення майнових злочинів. Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. На даний час постійного місця роботи не має, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, за для уникнення відповідальності, так як санкція статті передбачає безальтернативне позбавлення волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та може впливати на свідків та іншого обвинуваченого.

З огляду на спосіб життя обвинуваченого, обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема систематичність, застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить з його боку належної правосвідомої поведінки та не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд рахує, що вказані обставини виправдовують подальше утримання останнього під вартою, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до двох місяців, а саме до 20 травня 2021 року.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи майновий стан особи обвинуваченого, суд дійшов переконливого висновку про те, що достатнім для забезпечення обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, встановлення застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2189 грн.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 20 травня 2021 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 43 780 ,00 гривень.

У випадку сплати застави, відповідно до вимог частини 5 статті 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: з`являтися до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м.Костопіль Костопільського району Рівненської області, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Заставу в розмірі 43 780,00 гривень внести на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Рівненській області. Докази внесення застави надати суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом п`яти днів з дня вручення їй копії такого судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1