Справа № 333/2648/21
Провадження № 1-в/333/147/21
УХВАЛА
02 червня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Комунарського РВ філії ДУ «Центр

пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування додаткового покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_5 із заявою про звільнення його від відбування додаткового покарання умовно-достроково.

Заява обґрунтована тим, що 17.06.2016 року він був засудженим Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 21.10.2019 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області його звільнили умовно-достроково з місць позбавлення волі. Ним було скоєно тяжкий злочин з необережності. Строк відбуття половини його покарання настав 29.04.2021 року. За час відбуття покарання нових злочинів та адміністративних правопорушень він не скоював, тому просить застосувати до нього положення ст.81 КК України в частині додаткового покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою заяву повністю підтримав, просив її задовольнити та послався на обставини, викладені у заяві. Додатково пояснив, що на цей час він працює, але неофіційно, створює рекламу в Інтернет-мережі.

Представник Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_6 в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_7 перебуває на обліку в органу пробації, відбуває призначене йому покарання, порушень не допускав, тому вважає за можливе його заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_5 .

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_5 , дослідивши надані матеріали, у т.ч. особову справу останнього, витребувану з органу пробації, вислухавши думки учасників процесу, вважає, що клопотання ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до положень ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 17.06.2016 року був засуджений Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

21.10.2019 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 06 днів від відбування покарання, призначеного 17.06.2016 року Василівським районним судом Запорізької області із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати усіма видами транспортних засобів строком на три роки.

29.10.2019 року ОСОБА_5 був поставлений на облік до Михайлівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області. Додаткова міра покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами розпочата з 29.10.2019 року по 29.10.2022 року.

З 08.07.2020 року у зв`язку з переїздом на постійне місце мешкання до м. Запоріжжя, ОСОБА_5 перебуває на обліку у Комунарському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області.

На день подачі клопотання до суду ОСОБА_5 фактично відбув більше половини строку додаткового покарання.

В матеріалах особової справи ОСОБА_5 маються позитивні характеристики від депутата Михайлівської селищної ради ОСОБА_8 від 18.11.2019 року, 03.02.2020 року, 16.06.2020 року.

Після того, як ОСОБА_5 переїхав до м. Запоріжжя в матеріалах маються характеристики на ім`я ОСОБА_5 від 27.07.2020 року, 28.10.2020 року, 26.01.2021 року, 27.04.2021 року від імені сусідів ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), але вказані характеристики жодною посадовою особою не завірені, тому прийняти їх як доказ належної поведінки засудженого, суд не вбачає за можливе. Отже, суд не вважає вказані характеристики належними документами, що характеризують ОСОБА_5 як особистість.

Також, суд не приймає до уваги і характеристики від депутата Михайлівської селищної ради ОСОБА_8 , так як вони характеризують ОСОБА_5 лише за певний період (листопад 2019 року червень 2020 року).

З матеріалів особової справи вбачається, що жодних документів, які б свідчили про працевлаштування ОСОБА_5 останнім до органів пробації надано не було.

Дані про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної та адміністративної відповідальності з 17.06.2016 року, відсутні.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено в ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання поведінка ОСОБА_5 є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки.
Крім того, факт працевлаштування, і відповідно ставлення до праці, жодним доказом не підтверджено засудженим у судовому засіданні. Відсутні такі дані і в особовій справі останнього.

Враховуючи, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що засуджений хоч і відбув більше половини строку додаткового покарання, однак не довів своєю поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, і тому відсутні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він повністю готовий до самокерованої правослухняної поведінки. Таким чином, на думку суду, клопотання ОСОБА_5 є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України, ч.1 ст. 537, ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування додаткового покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 04.06.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1