справа № 197/112/21
провадження № 1-в/197/20/21
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
23лютого 2021 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Широке клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та повідомив суду, що має подяки, дотримується порядку, виправився. Судові витрати за вироком суду не відшкодовував.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Від представника установи відбування покарань надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З наданого суду клопотання та наданих установою матеріалів випливає, що:
ОСОБА_4 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року за ст. 307 ч. 2 КК України до 06 років 06 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02.08.2018 засудженому невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі замінено на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2019 засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні. Ухвала набрала законної сили 06.11.2019 року.
Злочин вчинений ОСОБА_4 є умисним та відноситься до тяжких злочинів.

Засуджений відбуває покарання в ДУ ШВЦ (№75) за другим вироком у сфері обігу наркотичних засобів.
Початок строку відбування покарання 12.03.2015 року.

Станом на 23.02.2021 року не відбута частина покарання засудженого складає 06 місяців 10 днів.

На даний час засуджений відбув 2/3 строку призначеного покарання, а тому має формальні правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Засуджений має 10 заохочень в 2016 року по 15.07.2020.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Згідно ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Суд враховує вищевикладене, а також те, що, хоча засуджений і має 10 подяк, однак докази оплати відшкодування судових витрат на проведення експертизи за вироком від 15.12.2014 року в сумі 2630,94 грн суду не надано (як повідомив засуджений, такі докази відсутні, що підтверджується листом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2021).

Отже, будучи працевлаштованим та отримуючи зарплату (підтверджується довідкою з особової справи) в 2018-2020 роках, засудженим не сплачено, навіть частково, суму судових витрат, що свідчить про недосягнення цілей покарання, засуджений не готовий до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою він не довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 395, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_5