Справа № 362/3722/21
Провадження № 1-кс/362/656/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
в с т а н о в и в:

19.07.2021 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2021 р. близько 15 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме портативної акустики «REAL-EL Black», яка належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір , о 15 год. 30 хв. 17.07.2021 р. ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Соборна, що в с. Іванковичі, Обухівського р-ну, Київської обл., з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, спрямованої на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), підійшов до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей момент тримав у раках портативну акустику «REAL-EL Black», умисно відкрито викрав, вирвавши із рук останнього вказану портативну акустику «REAL-EL Black».

В подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденою портативною акустикою «REAL-EL Black» на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення:

Вина підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення. Передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 17.07.2021 р.;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 18.07.2021 р.;

- протоколом допиту свідка гр-на ОСОБА_9 від 17.07.2021 р.;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 18.07.2021 р.;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.07.2021 р.;

- повідомленням про підозру гр-ну ОСОБА_4 від 18.07.2021 р.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи невинуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому на думку слідства й покликаний запобіжний захід, про обрання якого подано клопотання.

Посилання на один або кілька ризиків:

- перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- перебуваючи на волі ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків:

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи,що дії ОСОБА_4 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер нетяжкого злочину,за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років, а також той факт, що ОСОБА_4 офіційно не працює, не має офіційних джерел отримання прибутку, без постійного місця проживання та аналізуючи дані кримінального провадження з огляду на вірогідність незаконного подальшого впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні дає підстави слідству вважати про наявність вищевикладених ризиків.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років .

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Реальним є ризик того, що підозрювана особа переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання її винною у вчиненні даного злочину, останній загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Враховуючи вищевикладене, а також обставини ОСОБА_4 , злочину, існує реальний ризик залишення ним території України з метою переховуватися від органів розслідування та суду, в будь-який час, задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно зазначити, що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне: кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в додатковому допиту свідків та потерпілого. Враховуючи, що ОСОБА_4 , достовірно відоме ймовірне місце знаходження потерпілого та свідків, ОСОБА_4 може незаконно впливати на них з метою зміни їх показів.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності і іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, а також враховуючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню унеможливлює застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 , є неможливим, оскільки перебуваючи на волі останній може незаконно впливати на поет прілих та свідків в даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, ОСОБА_4 , немає постійного місця проживання, місця роботи та законного джерела доходів, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про застосування йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язався, що більше такої ситуації не повториться, щиро кається в скоєному, просив вибачення.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо застосування його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики відсутні і не доведені. Просив відмовити в клопотанні, просив застосувати до його підзахисного ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, захисника підозрюваного, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, як передбачено ч. 1 ст. 178 КПК Ураїни, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Положенням ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме, цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації та проживання, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Вказана міра запобіжного заходу є такою, що відповідає інтересам ОСОБА_4 і не перешкоджатиме інтересам досудового розслідування та в достатній мірі забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, як сторони кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

В клопотанні слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , -відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Челющевичі, Петриковського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, білоруса, непрацюючого, що має середню освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 Республіки Білорусь, фактично проживаючого

за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 21.10.2020, раніше не судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського аплеційного суду прокурором, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголошено 21 липня 2021 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1