Справа № 464/2240/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/141/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 199 КК України до чотирьох років позбавлення волі; за ч.1 ст. 204 КК України до штрафу у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження, процесуальними витратами та речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці з метою отримання доходу придбав у невстановленої особи горілчану продукцію з етикеткою торгової марки «Пшенична Мрія» ємкістю 0,5 л з підробленими марками акцизного збору у кількості 2000 пляшок, яку з метою подальшої реалізації зберігав у орендованому складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ТОВ «Галелектросервіс».

У подальшому, в період з квітня по серпень 2019 року, ОСОБА_7 з метою отримання доходу передав для подальшої реалізації невстановлену кількість пляшок алкогольної продукції з етикетками торгової марки «Пшенична Мрія» з підробленими марками акцизного податку власникам торгових павільйонів, що розташовані в АДРЕСА_3 , а саме: у магазин-павільйон із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 , магазин із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщений на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_5 , де свою діяльність здійснювала ОСОБА_9 , магазин-склад, розташований за адресою: АДРЕСА_6 у приміщенні під літерою «В-1», в якому свою діяльність здійснює ОСОБА_10 та магазин алкогольної продукції із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_6 у приміщенні під літерою «Г-2», де свою діяльність здійснює ОСОБА_11 , які не були обізнані в його злочинній діяльності.

06 серпня 2019 року працівниками правоохоронних органів зупинено протиправну діяльність ОСОБА_7 та в ході проведення обшуку в орендованому ним складському приміщенні по АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 733 пляшки горілчаної продукції з етикеткою торгової марки «Пшенична Мрія» ємкістю 0,5 л, на яких відповідно до висновку експерта десять марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП) з серійними номерами «10АААВ 437202»; «10АААВ 451826»; «10АААВ 437427»; «10АААВ 535661»; «10АААВ 498312»; «10АААВ 451691»; «10АААВ 527922»; «10АААВ 503712»; «10АААВ 527607»; «10АААВ 511136» виготовлені за способом друку, який не відповідає способу виготовлення марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП), запровадженим в обіг з 1 липня 2015 року, зразок яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 296, та виготовлені не на підприємстві, яке виготовляє дійсні марки акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, одним і тим же способом за допомогою знакосинтезуючого пристрою ПК кольорового струминного принтера. Окрім цього, серед вилученої продукції на пляшках з етикеткою торгової марки «Класична Яскрава», ємкістю 0,7 л, відповідно до висновку експерта п`ять марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП) з серійними номерами «10АААН 000192»; «10АААН 000194»; «10АААН 000208»; «10АААН 000188» та «10АААН 000203» виготовлені за способом друку, який не відповідає способу виготовлення марок акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва (ЛГП), запровадженим в обіг з 1 липня 2015 року, зразок яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 296, та виготовлені не на підприємстві, яке виготовляє дійсні марки акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, одним і тим же способом за допомогою форм плоского друку.

Крім цього, ОСОБА_7 у невстановлені слідством час та місці, з метою отримання доходу, придбав у невстановленої особи горілчану продукцію з етикеткою торгової марки «Пшенична Мрія», ємкістю 0,5 л з підробленими марками акцизного збору у кількості 2000 пляшок, яку з метою подальшої реалізації зберігав у орендованому складському приміщенні по АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ТОВ «Галелектросервіс». У подальшому, в період з квітня по серпень 2019 року, обвинувачений з метою отримання доходу передав для подальшої реалізації невстановлену кількість пляшок алкогольної продукції з етикетками торгової марки «Пшенична Мрія» з підробленими марками акцизного податку власникам торгових павільйонів, що розташовані в АДРЕСА_3 , а саме: у магазин-павільйон із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 , магазин із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщений на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_5 , де свою діяльність здійснювала ОСОБА_9 , магазин-склад, розташований за адресою: АДРЕСА_6 у приміщенні під літерою «В-1», в якому свою діяльність здійснює ОСОБА_10 та магазин алкогольної продукції із вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований за адресою: АДРЕСА_6 у приміщенні під літерою «Г-2», де свою діяльність здійснює ОСОБА_11 , які не були обізнані в його злочинній діяльності.

06 серпня 2019 року працівниками правоохоронних органів зупинено протиправну діяльність обвинуваченого та в ході проведення обшуку в орендованому ним складському приміщенні, що по АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 733 пляшки горілчаної продукції з етикеткою торгової марки «Пшенична Мрія», ємкістю 0,5 л та відповідно до висновку експерта встановлено, що рідини в десяти пляшках з етикеткою горілки «Пшенична Мрія» є водно-спиртовими сумішами, що не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі Технічні умови», із вмістом етилового спирту 31,7-31,9% об`ємних і є імітацією алкогольних напоїв горілок.

В апеляційній скарзі прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, покликається на те, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Зазначає, що суд першої інстанції не дотримався положень ч.3 ст. 72 КК України, згідно яких, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Просить скасувати вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.1 ст. 199 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі; за ч.1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу у розмірі 7 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі та штрафу у розмірі 7 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки із покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Штраф виконувати окремо.

На апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення, в якому зазначає, що вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року є законний та обґрунтований і в процесі розгляду кримінальної справи суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що подана апеляційна скарга не відповідає дійсним обставинам справи.

Просить залишити вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_7 без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що допустив в такій технічну помилку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст. 199 КК України покарання та застосування ст.ст. 70, 75 КК України, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вина ОСОБА_7 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 199, ч.1 ст. 204 КК України.

Як вбачається з вироку суду, обвинуваченому ОСОБА_7 за інкриміновані кримінальні правопорушення призначено покарання різних видів, а саме у вигляді позбавлення волі і штрафу з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів і визначено остаточне покарання із застосуванням передбаченого ч.1 ст. 70 КК України принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що слушними є доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно, у зв`язку з чим, покликання на положення ч.1 ст. 70 КК України підлягають виключенню з мотивувальної та резолютивної частин вироку.
Отже, на думку колегії суддів, місцевий суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є безумовною підставою для зміни вироку суду відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ч.2 ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку суду покликання на положення ч.1 ст. 70 КК України.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 199 КК України до чотирьох років позбавлення волі; за ч.1 ст. 204 КК України до штрафу у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
На підставі ст. 75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням на останнього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4