Дата документу 15.02.2021 Справа № 554/6997/20

Провадження № 1-кс/554/3271/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000249 від 23.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованим у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 23.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2020 року мешканець м. Суми ОСОБА_3 , будучи начальником цієї ж установи «Сумська виправна колонія №116», разом із начальником котельні ОСОБА_4 та оператором котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви щодо протиправного заволодіння бюджетними коштами, виділених на заробітний фонд ДУ «Сумська виправна колонія №116», зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для систематичного вчинення кримінальних правопорушень у сфері злочинів проти власності з метою власного збагачення, які умисно вчиняли у період з квітня 2020 року по вересень 2020 року за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , обіймаючи з 09.04.2019 посаду начальника ДУ «Сумська виправна колонія №116», із використанням свого службового становища, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення шляхом систематичного заволодіння бюджетними коштами та перетворення цієї злочинної діяльності на джерело покращення свого матеріального становища, усвідомлюючи неможливість досягнення своїх намірів одноосібно, у квітні 2020 року створив стійку організовану групу, спланував, погодив та довів іншим учасникам єдиний план подальшої протиправної діяльності всупереч інтересам служби, розподіливши між ними функції (ролі), спрямовані для його досягнення.
Виконуючи владні повноваження, ОСОБА_3 у своїй діяльності керувався посадовою інструкцією начальника ДУ «Сумська виправна колонія №116»
Таким чином, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду начальника ДУ «Сумська виправна колонія №116», здійснював функції представника влади, та функції, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, тобто, згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України, з 09.04.2019 був службовою особою.
Здійснюючи службові функції, ОСОБА_3 достовірно був обізнаним про штатну кількість працівників ДУ «Сумська виправна колонія №116», їхні функціональні обов`язки та про розміри нарахованої їм заробітної плати, а також про вимоги до установленого режиму роботи. Таким чином у квітні 2020 року ОСОБА_3 , всупереч інтересам служби та використовуючи свої службові повноваження, усвідомлюючи можливість заволодіння бюджетними коштами виділених на заробітну плату працівникам ДУ «Сумська виправна колонія №116», шляхом створення безпосередньо ним умов за яких можливо проводити нарахування заробітної плати громадянам, які фактично не працювали і не виконували своїх службових функцій в ДУ «Сумська виправна колонія №116», а отримана такими умовно працюючими особами заробітна плата ним мала б розподілятися між іншими учасниками угруповання, ОСОБА_3 обговорив з начальником котельні ДУ «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_4 та погодив підбір громадян, з числа працівників котельні ДУ «Сумська виправна колонія №116», які б погодилися лише формально обліковуватися працівниками ДУ «Сумська виправна колонія №116», а отриману ними заробітну плату привласнювати. Усвідомлюючи неспроможність власними силами забезпечити повноцінну реалізацію задуманого ними протиправного плану до даної злочинної схеми було залучено колишнього начальника котельні ОСОБА_5 , який мав необхідні для діяльності організованої групи пізнання, знав громадян яких можна залучити в якості «фіктивних» до даної злочинної схеми та який користується авторитетом серед працівників ДУ «Сумська виправна колонія №116».
Виконуючи даний злочинний задум ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квітні 2020 року підібрали наступних громадян: ОСОБА_6 - оператора котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116», ОСОБА_7 оператора котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116», ОСОБА_8 - оператора котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116», ОСОБА_9 - оператора котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116», ОСОБА_10 - оператора котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116», ОСОБА_11 - оператора котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116», ОСОБА_12 - оператора котельні відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Сумська виправна колонія №116» та повідомили їм, що вони будуть лише формально обліковуватися працівниками ДУ «Сумська виправна колонія №116» та безпосередньо на роботу виходить не будуть та функціональні обов`язки працівників ДУ «Сумська виправна колонія №116» виконувати також не будуть. При цьому частину заробітної плати яка буде їм нараховуватися, вищезазначені громадяни повинні будуть віддавати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для подальшої передачі даних грошових коштів начальнику ДУ «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_3 .
З метою конспірації діяльності організованої групи та запобігання витоку інформації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили забирати в підібраних ними фіктивних працівників ДУ «Сумська виправна колонія №116», половину від нарахованої та виплаченої заробітної плати та від 70 до 80 відсотків виплаченої даним працівникам премій та інших додаткових виплат, при цьому особисто службові особи Державної установи впливали на розмір цих виплат.
Згідно розробленого і доведеного всім учасникам єдиного плану спрямованого на злочинне заволодіння бюджетними коштами виділених на заробітний фонд ДУ «Сумська виправна колонія №116», та усвідомленням протиправності цієї діяльності всі учасники організованої групи погодились на зайняття спільною злочинною діяльністю у складі стійкої та закритої для оточуючих про свої наміри організованої групи, у якій кожен мав виконати частину своїх протиправних дій для досягнення єдиного для всіх прагнення незаконного заволодіння бюджетними коштами.
Згідно єдиного злочинного плану і розподіленим функціям, кожний з учасників ОГ виконував наступні, відведені ОСОБА_3 функції.
ОСОБА_3 як організатор і керівник організованої групи, діючи в її інтересах та своїх особистих інтересах, поклав на себе роль керівництва діяльністю учасників організованої групи, розмежування дій кожного зі спільників, розподіл злочинного прибутку. З цією метою він виконував функції по затвердженню та забезпечення підписання іншими працівниками ДУ «Сумська виправна колонія №116» відповідних наказів про призначення на посади, табелів обліку робочого часу, рапортів, актів виконаних робіт та інших документів відповідно до яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 нібито виконували свої функціональні обов`язки та працювали в ДУ «Сумська виправна колонія №116», в подальшому ОСОБА_3 надавав вказівки головному бухгалтеру ДУ «Сумська виправна колонія №116» щодо нарахування вищезазначеним особам заробітної плати за повні робочі дні, та з метою збільшення розміру грошових коштів які б в подальшому привласнювалися, ОСОБА_3 забезпечував нарахування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 додаткових премій та виплат. Після перерахування на заробітні карткові рахунки фіктивних працівників грошових коштів ОСОБА_4 погоджував з ОСОБА_3 розмір грошових коштів, який необхідно було зібрати з фіктивних працівників. Отримані в такий спосіб грошові кошти розподілялися ОСОБА_3 між учасниками організованої групи.
ОСОБА_4 відповідно до розподілених ролей, забезпечував документальне відображення формальної праці обумовлених осіб в ДУ «Сумська виправна колонія №116» шляхом складання табелів обліку робочого часу, рапортів, інших документів які б підтверджували присутність на роботі в ДУ «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Крім цього особисто ОСОБА_4 використовуючи магнітні картки-перепустки вищезазначених формальних працівників, шляхом прикладання їх до системи контролю входу-виходу розташованій на контрольно-перепускному пункті ДУ «Сумська виправна колонія №116» забезпечував фіктивне відображення присутності на роботі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Після перерахування з ДУ «Сумська виправна колонія №116» заробітної плати в адресу даних громадян в обов`язки ОСОБА_4 , як учасника організованої групи входило збирання грошових коштів в ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та безпосередня передача зібраних грошових коштів ОСОБА_3 в обумовленому місці, за вирахуванням своєї частини.
ОСОБА_5 відповідно до розподіленої ролі в організованій групі залучив з числа раніше знайомих та перевірених ним осіб наступних громадян: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які погодилися фіктивно працювати в ДУ «Сумська виправна колонія №116» та повертати отриману заробітну членам організованої групи. Напередодні отримання заробітної плати ОСОБА_5 отримував від ОСОБА_4 інформацію про розміри нарахованої заробітної плати та премій фіктивним працівникам, та розміри грошових коштів які необхідно забрати в них. В подальшому в обов`язки ОСОБА_5 , як учасника організованої групи входило повідомляти кожного з фіктивних працівників ДУ «Сумська виправна колонія №116» про розмір грошових коштів, які необхідно зняти з банківських рахунків та повернути учасникам організованої групи, з отриманої ними заробітної плати. Після цього ОСОБА_5 під час особистих зустрічей з даними фіктивними працівниками ДУ «Сумська виправна колонія №116», зокрема з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 забирав в них обумовлену суму грошових коштів. Зібрані таким чином грошові кошти передавалися ОСОБА_4 для подальшої передачі ОСОБА_3 .
Таким чином, дана організована група за час її злочинної діяльності заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 248 711,86 грн.
Отриманими злочинним шляхом грошовими коштами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.
03.09.2020, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у складі організованої групи, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме бюджетними коштами, виділених на виплату заробітної плати працівникам ДУ «Сумська виправна колонія №116», кваліфікуючими ознаками якого є: «вчинення організованою групою».
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Клопотання розглянуто за відсутності володільця майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до інформаційної довідки № 243664601 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 є власником квартири площею 33.66 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2018 рік ОСОБА_5 мав у власності автомобіль ВАЗ 2105.
Відповідно до довідки АТМ МВС на час складання даного клопотання ОСОБА_5 має у власності автомобіль Ваз 2105 д.н.з. НОМЕР_1 .
У зв`язку з вище викладеним, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000249 від 23.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України про арешт майна задовольнити

Накласти арешт (позбавити права на відчуження) на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 а саме на:
1)автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 ;
2) квартири площею 33.66 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1