Справа № 201/3610/21
Провадження № 1-кс/201/1156/2021
УХВАЛА
Іменем України

21 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 23.02.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому зазначив, що Дніпропетровською обласною прокуратурою здійснюється нагляд у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000208, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 23.02.2021р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Досудове розслідування здійснюється слідчими СВ відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ПАТ «Мотор Січ» (, юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівельників, б. 15, засновник - Фонд державного майна України) за попередньою змовою із представниками організованого злочинного угрупування, що функціонує на території Запорізького та Дніпропетровського регіону, впровадило ієрархічну злочинну схему із систематичного розкрадання та подальшої реалізації авіаційних запчастин, що належать зазначеному державному підприємству.

Встановлено, що група осіб, об`єднані єдиним планом з розподілом функцій, спрямованих на досягнення цього плану, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, маючи корумповані зв`язки у керівництві керівництвом ПАТ «Мотор Січ» здійснюють розкрадання та подальшу реалізацію авіаційних запчастин, а саме, організували прихований канал вивозу з території ПАТ «Мотор Січ» комплектуючих частин до авіаційних двигунів (в т.ч. лопаток для авіатурбін та їх заготівок), призначених для встановлення на гвинтокрили «Ка-27», «Ми-8», «Ми-28», а також для літаків «ЯК-40» та «АН-140». У подальшому, з метою приховування злочинної діяльності та подальшої реалізації, вказані запчастини переміщуються на територію Дніпропетровської області для їх збуту.

Так, в ході досудового розслідування 23.10.2020р. проведено обшук гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в гаражному кооперативі «Запорожець» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дослідна 3в, в ході якого виявлено та вилучено авіаційний двигун НОМЕР_2 ВМА-СБМ 1 В 4Е № НОМЕР_3 , який належить ПАТ «Мотор Січ».

23.10.2020р. в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 - працівник ПАТ «Мотор Січ». 24.10.2020р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України, за фактом пособництва у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Під час допиту підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_7 в телефонному режимі керував діями ОСОБА_6 , який за його вказівкою 23.10.2021р. намагався реалізувати авіаційний двигун ТВ3-117 ВМА-СБМ 1 В 4Е №К78ВМСЭ007, який належить ПАТ «Мотор Січ».

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, осіб близьких до ОСОБА_7 , які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Отримано дані, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Дніпрорудне Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, ОСОБА_8 має у користуванні будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 та гаражний бокс № НОМЕР_4 , який розміщений за адресою: АДРЕСА_4 .

08.04.2021 року в період часу з 11.30 до 13.03 годин, слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за адресою мешкання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук марки «НР» сірого кольору SNCND948IR9G, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору (встановити інші ідентифікуючі ознаки не надалось можливим); флеш-накопичувач «SP» на 8Gb (встановити інші ідентифікуючі ознаки не надалось можливим), планшет «Samsung» R52N60FNMHD, імеі НОМЕР_5 .

Постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській від 08.04.2021 року перелічене вище майно було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню з метою збереження речових доказів.

Тому з метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучені в ході обшуку речі, а саме: ноутбук марки «НР» сірого кольору SNCND948IR9G, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, флеш-накопичувач «SP» на 8Gb, планшет «Samsung» R52N60FNMHD, імеі НОМЕР_5 .

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав і просив його задовольнити. Надав матеріали кримінального провадження і додаткові документи, зокрема копію протоколу огляду вилученого майна від 11.03.2021 року із додатками у вигляді копій документів, які були ним вилучені в ході обшуку.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила, надала письмові заперечення і пояснення, в яких зазначила про відсутність у вилучених речах ознак речового доказу і меті проведення обшуку. Просила в задоволенні клопотання відмовити і повернути вилучене майно на підставі вимог п. 6 ст. 175 КПК України.

Відповідно до ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

Щодо строків розгляду клопотання про арешт майна.
Згідно протоколу обшуку, він проведений 08.04.2021 року в період часу з 11.30 до 13.03 годин. З клопотанням про накладення арешту слідчий звернувся поштою 09.04.2021 року, яке в системі документообігу «Д-3» зареєстроване 12.04.2021 року.

Згідно зі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 6 ст. 115 КПК України якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

Згідно з ч. 7 ст. 115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

У п. 35 постанови Верховного суду України (справа № 266/1617/19, провадження № 14-594цс19) зазначено, що у випадках неприйняття слідчим суддею рішення про задоволення клопотання про арешт майна в установлені законом строки, а також відмови слідчого судді в його задоволенні тимчасово вилучене майно підлягає невідкладеному поверненню особі, в якої воно було вилучено, на підставі п. 2,3 ст. 169, ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України.

Пункт 10 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна має бути постановлено не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду відповідного клопотання.

Відповідно до акту ВРП другої дисциплінарної палати Вищої Ради Правосуддя №410/2дп/15-21 також зазначено посилання на частину шосту статті 173 КПК України якою передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Також слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слідчий суддя зазначає, що дводенний термін, передбачений для розгляду зазначеного клопотання, закінчувався 14.04.2021 року, у зв`язку із чим судове засідання призначене на цей день.

14.04.2021 року від слідчого ОСОБА_10 надійшло клопотання про перенесення розгляду на 15.04.2021 року.

15.04.2021 року від представника власника майна адвоката ОСОБА_4 слідчому судді було подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами клопотання і підготовки письмових заперечень.

З метою недопущення порушення законних прав та інтересів представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розгляд справи відкладений на 19.04.2021 року.

19.04.2021 року відбулось судове засідання, під час якого сторони надали пояснення. Адвокат зазначила про відсутність у вилучених речах ознак речового доказу і меті проведення обшуку. Допитано свідка власника майна ОСОБА_11 , яка повідомила, що вилученим планшетом користується виключно її малолітня дитина і внаслідок його вилучення дитина учень першого класу позбавлена можливості здійснювати дистанційне навчання в школі, а ноутбук перебуває у користуванні свідка, і на ньому відсутня інформація, яка може становити інтерес для органу досудового розслідування. Тому слідчим суддею зобов`язано слідчого провести огляд вилучених речей. 21.04.2021 року клопотання розглянуто по суті.

Щодо підстав проведення обшуку.
В судовому засіданні встановлено, що Дніпропетровською обласною прокуратурою здійснюється нагляд у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000208, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 23.02.2021р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Досудове розслідування здійснюється слідчими СВ відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ПАТ «Мотор Січ» (, юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівельників, б. 15, засновник - Фонд державного майна України) за попередньою змовою із представниками організованого злочинного угрупування, що функціонує на території Запорізького та Дніпропетровського регіону, впровадило ієрархічну злочинну схему із систематичного розкрадання та подальшої реалізації авіаційних запчастин, що належать зазначеному державному підприємству.

Встановлено, що група осіб, об`єднані єдиним планом з розподілом функцій, спрямованих на досягнення цього плану, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, маючи корумповані зв`язки у керівництві керівництвом ПАТ «Мотор Січ» здійснюють розкрадання та подальшу реалізацію авіаційних запчастин, а саме, організували прихований канал вивозу з території ПАТ «Мотор Січ» комплектуючих частин до авіаційних двигунів (в т.ч. лопаток для авіатурбін та їх заготівок), призначених для встановлення на гвинтокрили «Ка-27», «Ми-8», «Ми-28», а також для літаків «ЯК-40» та «АН-140». У подальшому, з метою приховування злочинної діяльності та подальшої реалізації, вказані запчастини переміщуються на територію Дніпропетровської області для їх збуту.

Так, в ході досудового розслідування 23.10.2020р. проведено обшук гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в гаражному кооперативі «Запорожець» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дослідна 3в, в ході якого виявлено та вилучено авіаційний двигун НОМЕР_2 ВМА-СБМ 1 В 4Е № НОМЕР_3 , який належить ПАТ «Мотор Січ».

23.10.2020р. в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 - працівник ПАТ «Мотор Січ». 24.10.2020р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України, за фактом пособництва у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Під час допиту підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_7 в телефонному режимі керував діями ОСОБА_6 , який за його вказівкою 23.10.2021р. намагався реалізувати авіаційний двигун ТВ3-117 ВМА-СБМ 1 В 4Е №К78ВМСЭ007, який належить ПАТ «Мотор Січ».

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, осіб близьких до ОСОБА_7 , які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Отримано дані, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Дніпрорудне Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, ОСОБА_8 має у користуванні будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 та гаражний бокс № НОМЕР_4 , який розміщений за адресою: АДРЕСА_4 .

08.04.2021 року в період часу з 11.30 до 13.03 годин, слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за адресою мешкання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук марки «НР» сірого кольору SNCND948IR9G, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору (встановити інші ідентифікуючі ознаки не надалось можливим); флеш-накопичувач «SP» на 8Gb (встановити інші ідентифікуючі ознаки не надалось можливим), планшет «Samsung» R52N60FNMHD, імеі НОМЕР_5 .

Постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській від 08.04.2021 року перелічене вище майно було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню з метою збереження речових доказів.

Щодо вилученого в ході обшуку майна.

1. Відносно планшету «Samsung» R52N60FNMHD та ноутбуку «НР» SNCND948IR9G.
Стаття 98 КПК України розкриває поняття речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За правилами ч. 2 ст. 235 КПК України, дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи надається, у т.ч. з метою вилучення речей і документів, про що вказується в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно із п. 1 п. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт.

Зі змісту норм ст.ст. 98, 99, ч. 2 ст. 171, 173, 235 КПК України слідує, що арешт може бути накладений на речові докази, якими можуть бути речі і документи, у т.ч. вилучені під час обшуку документи, якщо вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
В ході обшуку слідчим були вилучені ноутбук марки «НР» сірого кольору SNCND948IR9G, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору (встановити інші ідентифікуючі ознаки не надалось можливим); флеш-накопичувач «SP» на 8Gb (встановити інші ідентифікуючі ознаки не надалось можливим), планшет «Samsung» R52N60FNMHD, імеі НОМЕР_5 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 вказала, що планшет належить малолітній дитині, про що надала фотокартки та копію свідоцтва про народження, а ноутбук належить дружині ОСОБА_8 ОСОБА_11 , про що надала документи. Пояснила, що вилученим планшетом користується виключно малолітня дитина і внаслідок його вилучення дитина учень першого класу позбавлена можливості здійснювати дистанційне навчання в школі, а ноутбук перебуває у користуванні ОСОБА_11 , і на ньому відсутня інформація, яка може становити інтерес для органу досудового розслідування.

Аналогічне підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 .

Вказані доводи слідчим не спростовані. Останнім, в порушення вимог ст. 98 КПК України, не надано слідчому судді жодного доказу на підтвердження тих обставин, що вилучені ноутбук і планшет є речовими доказами та містять на собі інформацію про будь-яку злочинну діяльність.

Разом з цим, відповідно до протоколів огляду від 19.04.2021 року на планшеті «Samsung» R52N60FNMHD та ноутбуці марки «НР» SNCND948IR9G не виявлено інформації , яка становить слідчий інтерес.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 не оголошено про підозру. В клопотанні відсутні обґрунтування того, що ноутбук і планшет, на яке слідчий просить накласти арешт може бути об`єктом спеціальної конфіскації.

Також клопотання не містить відомостей про те, які сліди вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі ноутбук і планшет, та яке доказове значення вони мають в рамках даного кримінального провадження.

Отже планшет «Samsung» R52N60FNMHD та ноутбук марки «НР» SNCND948IR9G є такими, що не представляє будь-якої цінності з точки зору речових доказів обставин, що підлягають доказуванню в ході досудового розслідування органом досудового розслідування, адже таке майно не може зберігати інформацію та не є знаряддям злочину.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадження, органом досудового розслідування не доведено, що вилучене майно відіграє роль речових доказів у кримінальному провадженні, а його утримання забезпечить їх збереження з метою уникнення відчуження, знищення та приховання майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суддя слідчий приходить до висновку про те, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається достатніх підстав що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту на ноутбук і планшет.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Частина 5 ст. 173 КПК України містить положення про необхідність зазначення в ухвалі слідчого судді згідно переліку тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття рішення про задоволення клопотання.

Тому в задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту на ноутбук і планшет слідчий суддя відмовляє і зобов`язує уповноважену особу органу досудового розслідування ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу негайно повернути планшет «Samsung» R52N60FNMHD та ноутбук марки «HP» сірого кольору SNCND948IR9G особі, у якої було вилучено вказане майно.

2. Відносно мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору та флеш-накопичувача «SP» на 8Gb.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає мету накладання арешту збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слідчим доведено, що мобільний телефон марки «Samsung» та флеш-накопичувач «SP» на 8Gb має значення для досягнення цілей кримінального провадження, з вилученим майном потрібно проводити в подальшому слідчі та процесуальні дії, що обумовлюють необхідність обмеження (арешту) у виді заборони розпорядження майном.

Адвокатом вказане не спростовано.

Відтак, зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору та флеш-накопичувача «SP» на 8Gb є необхідним, оскільки вказані речі мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України вони є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Тому дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій, у тому числі вчиненню нових злочинів, а також з метою приховання інших, можливо, скоєних злочинів та запобіганню умисному знищенню чи пошкодженню вилученого майна, накладання арешту на зазначене майно (мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору та флеш-накопичувач «SP» на 8Gb) є необхідним.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, в ухвалі слідчого судді зазначається про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу (мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору та флеш-накопичувач «SP» на 8Gb) застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вилученого в ході обшуку майна шляхом заборони будь-яким особам користування, володіння та розпорядження вищеперерахованим майном є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до його знищення.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання неправомірного вибуття майна з власності та забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку із вищезазначеним, слідчий суддя вбачає наявність підстав для задоволення клопотання в частині накладання арешту на мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору та флеш-накопичувач «SP» на 8Gb.

Керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування у встановленому КПК України порядку на наступне майно:
-Мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору;

-Флеш-накопичувач «SP» на 8Gb.

У задоволенні клопотання у іншій частині відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу негайно повернути планшет «Samsung» R52N60FNMHD та ноутбук марки «HP» сірого кольору SNCND948IR9G особі, у якої було вилучено вказане майно.

У відповідності до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, що були відсутні при її проголошенні, в той же строк з моменту отримання її копії.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Арешт майна, відповідно до положень ст. 174 КПК України, може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголошений 26.04.2021 року о 08-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1