Справа № 345/1960/16-к
Провадження № 11-кп/4808/258/21
Категорія ст. 368 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в кримінальному провадженні № 0000639 апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12.05.2021 року,

в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , викладача «Калуського політехнічного коледжу», раніше не судимого
звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 368 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито.
Запобіжний захід йому залишено без змін заставу до набрання ухвалою законної сили.
Досудовим слідством він обвинувачувався в тому, що як викладач коледжу, будучи наділеним повноваженнями голови циклової комісії, керівника виробничої переддипломної практики та керівника дипломного проекту та членом комісії для прийому звітів про переддипломну практику студентів та Державної екзаменаційної комісії, 11.05.2016 близько 12 год. в приміщенні аудиторії № 207 по АДРЕСА_2 , прийняв неправомірну вигоду у сумі 4200 гривень від студента ОСОБА_8 за виготовлення письмового звіту виробничої переддипломної практики та дипломного проекту, а також за їх успішний захист.
Суд мотивував свою позицію тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 368 ч. 1 КК України відноситься до нетяжких злочинів. З часу вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення минуло 5 років, що згідно ст. 49 ККУ є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності. Суд постановив повернути кошти, які визнані речовим доказом, свідку ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор визнав ухвалу суду такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення кримінального процесуального закону. Стверджує, що у разі закриття кримінального провадження, слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу. ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не визнаний потерпілим. Тому суд, не врахував зазначені вимоги закону та ухвалив повернути грошові кошти, які були предметом кримінального правопорушення, ОСОБА_8 , хоча вони підлягали конфіскації. Просить ухвалити нову ухвалу, якою конфіскувати грошові кошти в сумі 4200 гривень в дохід держави.
Апеляційний розгляд проведено без участі інших учасників через їх неявку, їх участь необов`язкова.
В апеляційній інстанції прокурор підтримав подану апеляцію, просить ухвалу суду в частині вирішення долі предмета кримінального правопорушенняскасувати, ухвалити нову ухвалу, якою конфіскувати грошові кошти в сумі 4200 гривень в дохід держави.
З`ясувавши обставини провадження, заслухавши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора за наведених у ній доводів і підстав задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржена ухвала щодо обвинуваченого ОСОБА_7 в частині вирішення долі речового доказу таким вимогам закону відповідає.

Всі апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування норм КПК України щодо вирішення долі речового доказу позбавлені правових підстав і не ґрунтуються на даних цього провадження.

Згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Як слідує із ухвали суду, кримінальне правопорушення ОСОБА_7 було вчинене більше п`яти років назад, що згідно ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України дає підстави для закриття кримінального провадження, що було зроблено судом.

Повернення коштів свідку ОСОБА_8 апеляційний суд вважає законним й обґрунтованим. При цьому судом дотримано вимогу ст. 41 Конституції України про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Як слідує із справи свідок ОСОБА_8 з власної ініціативи став викривачем правопорушника, для цього надав свої кошти на його викриття в отриманні неправомірної вигоди, що і було задокументовано працівниками досудового слідства. При цьому у матеріалах справи немає даних про те, що щодо ОСОБА_8 заведено кримінальне провадження за вчинення неправомірних дій при передачі правопорушнику своїх коштів. Звідси випливає висновок про те, що його кошти повинні бути йому повернені, як їх законному власнику.

Доводи прокурора про спеціальну конфіскацію цих коштів не може бути застосована у цій справі, оскільки вони не підпадають під її дію. Згідно ст. 96-2 ККУ гроші, як речовий доказ і предмет злочину, підпадають під спеціальну конфіскацію, якщо вони не підлягають поверненню їх законному. Апеляційним судом визнано, що вони підлягають поверненню власнику.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з положеннями ст. 100 ч. 9, 10 КПК України про те, що у справі відсутнє спеціальне подання прокурора про конфіскацію цих грошей і про те, що власник коштів наперед знав про їх законне використання, оскільки він використав їх для правомірного викриття правопорушника.

За відсутності в матеріалах провадження інших даних немає законних підстав для вилучення вказаних коштів в дохід держави.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано вирішив долю речових доказів та повернув їх власнику ОСОБА_8 . Таким чином, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, тому залишає ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Калуського міськрайонного суду від 12.05.2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і з цього часу може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3
ОСОБА_4