Справа № 202/3446/21
Провадження № 1-кс/202/3252/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017 від 12.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017 від 12.01.2021 року.
З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000017 від 12.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Під час досудового розслідування було отримано інформацію щодо можливого зловживання службовим становищем посадовими особами Васильківської ОТГ.
Згідно рішення Васильківської селищної ради від 13.07.2001 року №175, зареєстрованого 12.10.2002 року за №60 в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, виданого Васильківському комбінату комунальних підприємств, на право постійного користування земельними ділянками серії ДП (без номерів), вказаному підприємству було надано у постійне користування земельну ділянку, загальною площею 0,6099 га. Рішенням від 19.04.2017 року №175-4/VII ОСОБА_5 , без права розпорядження та не маючи законних підстав, здійснив передачу частини вказаної земельної ділянки у приватну власність (кадастрові номери: №:04:003:0352 та №:04:003:0359).
Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №1340-ДК/1245/АП/09/01/-20 від 20.11.2020 року встановлено, що відповідно до вимог ст. 141 ЗКУ підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.
Згідно з наявною інформацією на теперішній час вказаний вище державний акт не скасовано та не визнано таким, що втратив чинність, а право постійного користування вказаною земельною ділянкою Васильківського комбінату комунальних підприємств (на теперішній час Дніпропетровське обласне комунальне підприємство «Васильківський комбінат комунальних підприємств» () у встановленому законодавством порядку не було припинено та з постійного користування не вилучалося.
Однак, відповідно до наявної інформації Васильківською селищною радою за рахунок земельної ділянки площею 0,6099 га, яка була передана в постійне користування Васильківському комбінату комунальних підприємств, було передано громадянам земельні ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером №:04:003:0352 (право власності зареєстровано на підставі рішення Васильківської селищної ради зареєстровано за ОСОБА_6 ) та площею 0,1106 га з кадастровим номером №:04:003:0359 (право власності зареєстровано на підставі рішення Васильківської селищної ради зареєстровано за ОСОБА_7 ), що підтверджується рішенням Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 19.04.2017 року №174-4/VII.
Таким чином, рішення Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 19.04.2017 року №174-4/VII прийнято з порушенням вимог чинного на той час земельного законодавства, у зв`язку із чим вказані земельні ділянки було передано громадянам у приватну власність з порушенням вимог статті 116 та статті 141 ЗКУ.
14.09.2017 року право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером №:04:003:0352 зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі рішення Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 19.04.2017 року №174-4/VII державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 .
14.09.2020 року нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстровано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером №:04:003:0352 між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .
20.04.2017 року право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером №:04:003:0359 зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі рішення Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 19.04.2017 року №174-4/VII державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 .
14.09.2020 року нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстровано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером №:04:003:0359 між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
23.06.2021 року винесено постанову про визнання речовими доказами земельних ділянок з кадастровими номерами:№ :04:003:0352 та №:04:003:0359
у кримінальному провадженні № 0000017.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами:№ :04:003:0352 та №:04:003:0359 набуте кримінально протиправним шляхом, у зв`язку з чим з метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження, слідчий просив накласти арешт на вказане нерухоме майно та заборонити будь-яким особам відчужувати зазначене майно, та розпоряджатися ним.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000017 від 12.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.06.2021 року земельні ділянки з кадастровими номерами:№ :04:003:0352 та №:04:003:0359 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000017 від 12.01.2021 року.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.06.2021 року земельні ділянки з кадастровими номерами:№ :04:003:0352 та №:04:003:0359 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000017 від 12.01.2021 року, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки надані докази дають підстави зробити висновок, що вищезазначене нерухоме майно є предметом кримінально-протиправних дій та є набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення. Крім того, визнання вказаного нерухомого майна речовим доказом відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому відповідно до п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту з метою забезпечення речового доказу та запобігання можливості його відчуження.
Слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує: достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності на даному етапі досудового розслідування є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
При цьому необхідно відмітити, що відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє слідчого права звернутись з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в статті 170 КПК України.
Наявність цивільного позову в рамках даного кримінального провадження слідчим суддею не встановлена.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000017 від 12.01.2021 року задовольнити.
Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами № :04:003:0352 та №:04:003:0359, заборонити їх відчуження та вчинення щодо них будь-яких реєстраційних дій.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1