Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/61/21
Провадження № 1-кп/376/118/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 201 102 60 000 420від 10.12.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2020, близько 11 год. 00 хв., начальник сектору реагування патрульної поліції №4 Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та начальник сектору реагування патрульної поліції № 1 Сквирського ВП ГУНП в Київській ОСОБА_7 , відповідно до дислокації сил та засобів Сквирського ВП, заступили на денну зміну 10.12.2020, перебували на службі по нагляду за безпекою дорожнього руху в складі автопатруля на службовому автомобілі «Duster» д.н.з. НОМЕР_1 по території оперативного обслуговування Сквирського району.
З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», начальник сектору реагування патрульної поліції №4 Сквирського ВП ГУНГІ в Київській області ОСОБА_6 та начальник сектору реагування патрульної поліції №1 Сквирського ВП ГУНГІ в Київській області ОСОБА_7 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського: професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, накази керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.
Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та відповідного наказу Сквирського ВП ГУНП в Київській області, дільничний офіцер поліції сектору превенції Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 був оснащений нагрудною відеокамерою.
Так, 10.12.2020 близько 11 год. 00 хв під час здійснення автопатрулювання по вул. Київська в м. Сквира Київської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був зупинений автомобіль марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив правила дорожнього руху.
В подальшому в ході розмови із ОСОБА_8 , останньому повідомлено про порушення ним п. 34 правил дорожнього руху та необхідність складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В цей час, пасажир автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , який усвідомлював, те, що ОСОБА_8 порушив правила дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для ОСОБА_8 за скоєне ним адміністративне правопорушення, та з метою уникнення ОСОБА_8 від адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дії в інтересах ОСОБА_8 з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення за порушення пункту 34 «Правил дорожнього руху».
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно ОСОБА_8 постанови про адміністративне правопорушення за порушення ним пункту 34 «Правил дорожнього руху», близько 11 години 00 хвилини, 10.12.2020, достовірно знаючи, що начальник сектору реагування патрульної поліції №4 Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та начальник сектору реагування патрульної поліції № 1 Сквирського ВГІ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не складання на останнього постанови про адміністративне правопорушення.
При цьому, ОСОБА_4 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, близько 11 год. 00 хвилин у салоні службового автомобіля «Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом та розуміючи, що надає неправомірну вигоду службовій особі, надав останнім грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень, які дістав із кишені куртки та поклав у бардачок службового автомобіля.
Під час досудового розслідування 16.12.2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , була укладена Угода про визнання винуватості.
Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 369 ч. 1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України, узгоджують вид покаранняу виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 17 000 грн.
Сторони розуміють наслідки вимог ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. ( ст. 389-1 КК України).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просили її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України, а саме надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь якої дії з використанням службового становища, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 та прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, суд приходить до висновку про доцільність та достатність призначення останньому покарання, необхідного для його виправлення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрат по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,5,12,65,66,67 КК України, ст. ст. 100, 314,368 371,373,374,376,392 395,468, 469,470,472 476 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду, укладену 16.12.2020 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч. 1 КК України в кримінальному провадженні №120 201 10260 000420, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.12.2020 року.
ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 369 ч. 1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Речові докази:
Відеозапис цифрової нагрудної камери «CamPro» поліцейського СРПП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 за період 10.12.2020 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Грошові кошти в сумі 100 гривень одною купюрою, з наступним Серійним номером КР 00 546 88, яку поміщено до спеціального пакету № INZ 105 49 12, який зберігається в камері зберігання речових доказів Сквирського ВП ГУНП в Київській області підлягають конфіскації на підставі п. 2 ч. 9 ст. 100 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання- після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.
Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1