Провадження № 1-кс/752/84/21
У Х В А Л А

05 лютого 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , за участі адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0001234 від 17.06.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0001234 від 17.06.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає про те, що 11.08.2020 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва накладено арешт на майно яке було вилучено під чс обшуку. Зауважив, що органом доудового розслідування не надані докази, які б вказували на те, що арештоване майно здобуто злочинним шляхом, чи було об`єктом кримінального правопорушення, а відтак він не має ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

Просив скасувати зазначений арешт з тих підстав, що наразі немає потреби у такому ступені втручаня у права і свободи ОСОБА_6 . Зокрема зауважив, що з автомобілем будь-яких слідчих дій орган досудового розслідуванян на даний момент не проводить, а тому з метою обмеження його прав як власника арештованого автомобіля просив його скасувати.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , повноваження яких належно підтверджені підтримали заявлене клопотання, з підстав викладених у ньому, просили задовльнити.

Слідчий Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , який входить до складу групи слідчих у межах кримінального провадження №0001234 заперечував проти задоволення клопотання лишк в частині щодо скасування арешту майна з автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , яка була об"єктом проведення експертизи у межах кримінального провадження № 0001234 та грошових коштів.

Вислухавши захисників, слідчого дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про скасування арешту, накладеного згідно ухвали слідчого судді від 11.08.2020 року підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 11.08.2020 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, а саме на:

Свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 ;

-Посвідчення водія на імя ОСОБА_6 № НОМЕР_3 ;

-Кайданки У 78690

-Мобільний телефон марки IPhone X в прозорому чохлі,

-Грощові кошти у сумі 3540 гривень, а саме п`ять купюр номіналом 500 гривень з наступними серіями та номерами ФЗ 2137685, ЛЗ 2512063, ФГ 1064890, СГ 9878015, ЦБ 4566436; п`ять купюр номіналом 200 гривень з наступними серіями та номерами: ТВ 5200543, УК 4517231, СЖ 2711583, ЄЩ 2737743, ТГ 9411771, одна купюра номіналом 20 гривень СГ 2173650, дві купюри номіналом по 10 гривень ЮД 8630544, ЦЄ 5605891;

-Посвідчення працівника поліції КВП № 007107;

-Жетон спеціальний № 0057307, в обкладинці чорного кольору;

-Гаманець чорного кольору;

-Блокнот в обкладинці чорного кольору з чорновими записами;

-Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серія НОМЕР_4 ;

-Паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 серія ЕНО НОМЕР_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ;

-Аркуші формату А4 з чоновими записами у кількості 5 штук;

-Розписка від ОСОБА_7 без дати на 1 арк.;

-Заява ОСОБА_8 на 1 арк.;

-Копія паспорту № НОМЕР_7 ;

-Автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 .

За правилами ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 11.08.2020, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що з метою збереження речових доказів та недопущення їх відчуження чи зникнення необхідно застосувати даний захід забезпечення кримінального провадження.
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Наразі, при вирішенні заявлених вимог слідчий суддя приймає до уваги, те, що орган досудового розслідування не заперечував проти скасування арешту з документів та мобільного телефону, який був накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.08.2020 року, а в зазначеній ухвалі відсутня вказівка щодо передачі на відповідальне зберігання транспортного засобу «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 на який накладено арешт цією ж ухвалою слідчого судді.

Крім того, зважаючи на те, що під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , вже був об"єктом проведення експертизи у межах кримінального провадження № 0001234, а відтак слідчий суддя вважає за необхідне змінити порядок зберігання даного речового доказу на який накладено арешт, а саме передати транспортний засіб "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_8 на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , з правом користування.

УХВАЛИВ:

клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 подане в межах кримінального провадження № 0001234 від 17.06.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.08.2020 року у межах справи № 752/15382/20, а саме з:

свідоцтва про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 ;

посвідчення водія на імя ОСОБА_6 № НОМЕР_3 ;

кайданокУ 78690

мобільного телефону марки IPhone X в прозорому чохлі,

посвідчення працівника поліції КВП № 007107;

жетона спеціальний № 0057307, в обкладинці чорного кольору;

гаманця чорного кольору;

блокнота в обкладинці чорного кольору з чорновими записами;

паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серія НОМЕР_4 ;

паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 серія ЕНО НОМЕР_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ;

аркуша формату А4 з чоновими записами у кількості 5 штук;

розписки від ОСОБА_7 без дати на 1 арк.;

заяви ОСОБА_8 на 1 арк.;

копії паспорту № НОМЕР_7 .

Зобов`язати уповноваженого слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у межах кримінального провадження № 0001234 від 17.06.2020 року, передати на відповідальне зберігання підозрюваному ОСОБА_6 транспортний засіб «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , з правом користування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1