УХВАЛА
Слідчого судді
09.03.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги, поданої скаржницею ОСОБА_3 на постанову дізнавачки - інспекторки сектору дізнання Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000785від 02.12.2020р., -

встановив:

Скаржниця ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавачки - інспекторки сектору дізнання Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000785від 02.12.2020р.
Вказує, що дізнавачкою - інспекторкою сектору дізнання Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову від 29.12.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 02.12.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Вважає постанову такою, що винесена з порушенням матеріального та процесуального закону, а досудове розслідування проведено однобоко, неповно і явно упереджено, не вчинено усі необхідні слідчі дії.

Обґрунтовуючи скаргу покликається на те, що дізнавачка - інспекторка ОСОБА_4 формально розглянула справу, жодних слідчих дій не зробила, її, скаржницю, не було допитано, не з"ясовано обставин, за яких відбувся конфлікт, за наслідками якого відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.125 КК України, повістка про виклик у відділ поліції направлялась лише один раз.

У судове засідання учасники судового процесу, які повідомлялися належним чином про час та місце слухання справи, не прибули.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

До матеріалів справи долучено матеріали закритого кримінального провадження 0000785 від 02.12.2020р.

За таких обставин, вважаю за можливе провести розгляд скарги за відсутності сторін, враховуючи обмеження, що встановлені в державі у зв`язку з карантином.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження №0000785 від 02.12.2020р., слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що дізнавачкою - інспекторкою сектору дізнання Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову від 29.12.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 02.12.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

З оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2020р. не вбачається мотивів її закриття, лише виклад обставин справи, які, на думку дізнавачки, є встановленими, та вказано процесуальні дії, які вчинялися дізнавачкою - інспекторкою на досудовому розслідуванні.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.12.2020р. відомості за заявою ОСОБА_3 внесені до реєстру 02.12.2020р. з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Ч.2 цієї статті визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

В матеріалах закритого кримінального провадження міститься протокол прийняття заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення та пояснення ОСОБА_3 від 02.12.2020р. Разом з тим, в матеріалах провадження відсутній протокол допиту ОСОБА_3 в якості потерпілої.

Відповідно до постанови від 07.12.2020р. дізнавачкою - інспекторкою сектору дізнання Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 призначено судово - медичну експертизу.

Згідно відповіді начальника КЗ ЛОР "Львівське обласне бюро судово - медичної експертизи" від 24.12.2020р., 08.12.2020р. була проведена судово - медична експертиза, складений висновок експерта №1733 та виданий на руки потерпілій ОСОБА_3 .

Однак, такий висновок експерта №1733, на який є посилання у відповіді, в матеріалах справи відсутній, як і відсутні будь - які дані про те, що дізнавачка - інспекторка вживала усіх необхідних заходів для отримання такого для долучення його до матеріалів кримінального провадження з метою надання належної оцінки висновкам проведеної експертизи.

Постановляючи оскаржувану постанову, дізнавачка - інспекторка виходила з того, що в ході досудового розслідування встановити осіб (свідків чи очевидців) даного проступку не виявилось можливим через їх відсутність. Разом з тим, крім доручень про проведення слідчих дій, в матеріалах закритого кримінального провадження відсутні будь - які дані, які свідчать про реальне вчинення дізнавачкою - інспекторкою усіх процесуальних дій для з"ясування усіх обставин справи та втсановлення осіб, які можуть бути свідками події.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про закриття провадження.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі "Танрікулу проти Туреччини" (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, "Ґюль проти Туреччини" (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст.7 КПК України, в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303 307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавачки - інспекторки сектору дізнання Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000785від 02.12.2020р. задовольнити.
Постанову дізнавачки - інспекторки сектору дізнання Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 29.12.2020р. про закриття кримінального провадження № 0000785від 02.12.2020р. скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6