ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/659/21 Справа № 208/6678/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року про умовно-дострокове звільнення засудженої:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, засудженої:

- 06 червня 2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 23 днів від відбування покарання, призначеного Святошинським районним судом м. Києва від 06 червня 2017 року.
Суд першої інстанції встановив наявність підстав застосування ст. 81 КК України, оскільки ОСОБА_6 своє поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 .
В обґрунтовування зазначає про відсутність будь-яких даних, які б свідчили, що засуджена своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, оскільки остання має лише 1 заохочення, посередньо характеризується, ініціативу не проявляє. Таким чином, вважає, що на теперішній час відсутнє підтвердження того, що засуджена стала на шлях виправлення та готова до самокерованої поведінки.
Заслухавши прокурора, який підтримав свою апеляцію, засуджену, яка заперечувала проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до змісту п.2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляції, вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженої ОСОБА_6 , її поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що остання своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

Так, згідно наданих матеріалів, ОСОБА_6 засуджена за вироком Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання 26.11.2016 року. Кінець строку відбуття покарання 15.05.2023 року.

Згідно характеристики засудженої, остання, відбуваючи покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія № 34» працевлаштована у майстерні установи чистильником продукції. При установі закінчила навчальний центр та здобула професію Тістороб. Залучена до програм диференційованого виховного впливу Підготовка до звільнення, Правова освіта.

За час відбування в установі засуджена ОСОБА_6 не мала жодного стягнення, сумлінною поведінкою надає приклад іншим. З працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних відносин. Приймає активну участь у культурно-масових заходах, до своїх обов`язків відноситься відповідально та старанно. Є членом Ради колективу засуджених відділення та відповідає за санітарно-побутовий стан приміщення. Провину у скоєному злочину визнає, висловлює щире каяття.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що поведінка засудженої ОСОБА_6 може слугувати беззаперечним підтвердженням її виправлення, а отже доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджена своєю працею та поведінкою не довела своє виправлення, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд обґрунтовано задовольнив подання адміністрації Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженої ОСОБА_6 , а тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4