Справа № 487/405/21
Провадження № 1-кс/487/779/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 року до Заводського районного суду м Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що він звернувся до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві із заявою про скоєння співробітниками поліції злочинів, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України та просив відкрити за вказаним фактом кримінальне провадження, невідкладно, але не пізніше 24 годин внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невідкладно розпочати досудове розслідування, з підстави вчинення правопорушення, повідомити письмово заявника у встановленому законом порядку і строки про початок кримінального провадження та надати втяг із ЄРДР. Жодних вказаних дій територіальним управлінням ДБР зроблено не було. Вважає, що в даному випадку має місце бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати скаргу за його відсутності.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, надав до сдуд заяву. у якій просив скаргу не задовольняти із підстав вказаних у відповіді ОСОБА_3 від 30.12.2020 та розглянути без участі представника ТУ ДБР у м. Миколаєві.
Вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положеннями ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчим суддею встановлено, що до ТУ ДБР у м. Миколаєві 24.12.2020 року надійшла заява ОСОБА_3 щодо вчинення службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365,367 КК України під час проведення досудового розслідування. Зазначена заява розглянута та ОСОБА_3 листом від 30.12.2020 року № 05.14/2988-ПЗ повідомлено, що вивченням змісту його заяви встановлено, що вона не містить об`єктивних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365,367 КК України, досудове розслідування щодо яких здійснюється слідчими органів Державного бюро розслідувань, ґрунтуються лише на припущеннях про протиправність дій службових осіб правоохоронного органу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у зазначений цим Кодексом строк.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_3 , останній посилається на невнесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення,при цьому не зазначаючи на підтвердження жодних обґрунтованих та допустимих доказів, а лише тільки ствердження про вчинення злочину. Крім того, матеріали скарги не містять заяви про кримінальне правопорушення з викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості дослідити заяву про кримінальне правопорушення та встановити обставини, які можуть слугувати підставою для внесення відомостей про вчинення злочину.

За такого, суд критично ставиться на посиланняОСОБА_3 щодо вчинення кримінального правопорушення, оскільки одного посилання на ст.214 КПК України не є достатнім для внесення даних до ЄРДР, на які посилається скаржник.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1