печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю представника особи, що звернувся зі скаргою -адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000697 від 22.05.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:
02.11.2020 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000697 від 22.05.2019 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 зазначає про те, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, передчасним, досудове розслідування є неповним та проведене без належної перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення за ознаками зловживання службовими особами Служби безпеки України службовим становищем щодо надання підрозділам Державної прикордонної служби України незаконного доручення на проведення в зоні митного контролю обшуку. Також зазначає, що заявлені факти та обставини не перевірялися належними слідчими діями, зокрема допитами, експертизами, та іншими процесуальними діями (витребуванням документів, відомостей). З урахуванням наведеного, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження як необґрунтовану та немотивовану. Просить скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати.

В судове засідання адвокат ОСОБА_5 не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся у спосіб, визначений ст. 135 КПК України, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представника особи, що звернулась зі скаргою - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримала подану адвокатом ОСОБА_5 скаргу та просила її задовольнити.

Слідчий, чия постанова оскаржується, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся у спосіб, визначений ст. 135 КПК України, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи думку адвоката ОСОБА_4 , визнав можливим розгляд справи у відсутність слідчого, чия постанова оскаржується.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та закритого кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000697 від 22.05.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Відповідно до постанови слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2020 року кримінальне провадження № 0000697 від 22.05.2019 року було закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були в повній мірі дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим проведено ряд слідчих дій, зокрема: допитані як свідки старший офіцер відділу Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 та старший консультант експерт Департаменту контррозвідки СБУ ОСОБА_9 , отримано листи адміністрації Державної прикордонної служби України та Департаменту контррозвідки НОМЕР_1 .

З матеріалів вбачається, що слідчий при винесенні оскаржуваної постанови не встановив усіх фактичних обставин, не вжив усіх заходів для їх належного встановлення, так само не дотримався вимог ст. 9 КПК України.

Зокрема, слідчий не витребував у Служби безпеки України: доручення СБУ, на підставі якого посадові особи Державної прикордонної служби України та Державної фіскальної служби України проводили огляд особистих речей ОСОБА_6 17.10.2018, 03.12.2018, 15.12.2018, 16.01.2019, 19.01.2019, 29.01.2019, 01.02.2019, 11.02.2019, 21.02.2019, 24.02.2019, 27.02.2019 та в інші дати; документи, що стали правовою підставою для надання Службою безпеки України вищевказаного доручення Державній прикордонній службі України та Державній фіскальній службі України; рішення, ухвалене СБУ за результатами проведення стосовно ОСОБА_6 контррозвідувальної чи оперативно-розшукової діяльності.

Крім того, слідчий не встановив та не допитав в якості свідків осіб з числа працівників Державної фіскальної служби України, які проводили обшук багажу та ручної поклажі ОСОБА_6 на виконання доручення СБУ.

Проаналізувавши матеріали скарги та додатки до неї, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Крім того, як встановлено слідчим суддею, зазначене кримінальне провадження раніше вже було закрито постановою слідчого першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 від 19.11.2019 року з тих самих підстав, а саме у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Постанова від 19.11.2019 була скасована ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 (справа № 761/8435/20; провадження № 1-кс/761/5447/2020) за скаргою представника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_12 .

В цій ухвалі слідчий суддя звернув увагу на те, що під час проведення перевірки обставин слідчим не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, зокрема щодо можливого вчинення кримінального правопорушення службовими особами Служби безпеки України саме стосовно правомірності надання доручення на проведення в зоні митного контролю обшуку ручної поклажі ОСОБА_6 , на протиправність якого посилався заявник.

Отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000697 від 22.05.2019 підлягало відновленню із проведенням усіх необхідних слідчих дій для встановлення вищевказаних обставин.

Незважаючи на це, вказане провадження було знову закрите іншим слідчим іншого органу досудового розслідування - слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 .

Крім того, зміст оскаржуваної постанови повністю ідентичний до змісту скасованої судом постанови слідчого Центрального апарату ДБР від 19.11.2019 про закриття кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України при винесенні оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000697 від 22.05.2019 року- задовольнити.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 01.10.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000697 від 22.05.2019 року - скасувати, а матеріали кримінального провадження № 0000697 від 22.05.2019 року направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1