05.05.2021 Справа № 756/6604/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6604/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
захисника ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000713 від 25.03.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про зміну запобіжного заходу підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеси, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 03.04.2014 за сукупністю злочинів, передбачених частинами 2, 4 ст. 187, частинами 2, 5 ст. 186, ст. 395 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією майна. 06.02.2020 звільненого по відбуттю строку покарання,
в с т а н о в и в:
27.04.2021 захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000713 від 25.03.2021 з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22:00 до 06:00 за місцем його реєстрації ( АДРЕСА_1 ) або за місцем реєстрації його дружини ( АДРЕСА_2 ), а у разі залишення стосовно підозрюваного без змін застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 500 грн.

Обґрунтовуючи клопотання, захисник вказує на відсутність обґрунтованої підозри і непричетність ОСОБА_4 до придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, які були знайдені свідком ОСОБА_6 і ним же розміщені у автомобілі, який йому ж і належить. Крім того, посилається на те, що будь-яких даних які б вказували або доводили «поза розумним сумнівом», що ОСОБА_4 може ухилитися від слідства та/або суду не має, оскільки останній жодного разу не ухилявся, не переховувався та у розшуку не був. Також посилається на відсутність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний момент всі речі, які мають істотне значення для досудового розслідування визнано речовими доказами та поміщено на зберігання до камери речових доказів. В той же час ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо запобігти шляхом покладення на ОСОБА_4 обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні. Разом із тим, про необґрунтованість ризиків, передбачених пунктами 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить намір ОСОБА_4 активно сприяти органу досудового розслідування у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та наявність у останнього сім`ї та дітей на утриманні.

З огляду на це, незважаючи на ряд судимостей за тяжкі та особливо тяжкі злочини, ОСОБА_4 , маючи дружину та дітей, має бажання та здійснює все можливе для зайняття нормальним, спокійним життям та вихованням своїх дітей, а тому застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з наведених у ньому підстав, посилаючись на необґрунтованість підозри у кримінальному провадженні з огляду на повідомлені свідком ОСОБА_6 обставини, а також відсутність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, особливо в часті ймовірності вчинення дій, направлених на переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання в повному обсязі. При цьому послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 в учиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також існування ризиків, які на даний час не зменшились та продовжують існувати. Крім того, просив зважити слідчого суддю на те, що на даний момент стосовно ОСОБА_4 вже скеровано один обвинувальний акт до суду за ч. 4 ст. 296 КК України, який на даний момент перебуває на розгляді.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000713 від 25.03.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.03.2021 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме до 24 травня 2021 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 цього Кодексу слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує положення КПК України, вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В контексті практики ЄСПЛ, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що такий ризик є маловірогідним і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Російської Федерації» від 08.02.2005). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» від 04.10.2005).

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ЄСПЛ неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також рішеннях у справах «Третьяков проти України» від 29.09.2011, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також про те, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Так, при постановленні слідчим суддею Оболонського районного суду міста Києва ухвали від 26.03.2021 за №756/4531/21 про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 були предметом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів») як наявність обґрунтованої підозри, так і існування ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя при постановленні ухвали, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, а також наявних в матеріалах провадження фактів та обставин у сукупності, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даній стадії кримінального провадження, а також про достатність підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та, таким чином, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

При цьому, вищевказана ухвала слідчого судді від 26.03.2021 була предметом перегляду колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду за апеляційною скаргою сторони захисту, який ухвалою від 26.04.2021, погодився з висновками місцевого суду в повному обсязі, а апеляційну скаргу залишив без задоволення.

Крім того, розглядаючи дане клопотанні слідчий суддя враховує, що станом на час скоєння інкримінованого ОСОБА_4 злочину, останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, має незняті й не погашені в установленому порядку судимості, а тому, приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ у справах «Сельчук проти Туреччини» від 10.01.2006, «Мацнетеер проти Австрії» від 10.11.1969, слідчий суддя приходить до висновку, що наявність судимостей може вказувати на існування ризику спроби вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім цього, при вирішенні даного питання, слідчий суддя врахує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, а ризики, про які було заявлено на момент застосування слідчим суддею запобіжного заходу відносно підозрюваного та наявність яких було перевірено в апеляційному порядку, не втратили свою актуальність та продовжують існувати.

Під час судового розгляду слідчим суддею не встановлено обставин, які не були враховані під час застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу. Поряд із цим, стороною захисту не надано слідчому судді доказів на спростування підозри, а також таких, що свідчили б про зменшення чи невілювання існуючих у провадженні ризиків.

Також не наведено обґрунтованих доводів щодо наявності інших обставин, які тягнуть за собою зміну застосованого запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що на день розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обставини, які є підставою для застосування запобіжного заходу, та на які посилався орган досудового розслідування, не спростовані, не змінились та продовжують існувати, з огляду на що, застосований запобіжний захід є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Так само слідчий суддя вважає недоведеними посилання сторони захисту на зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у розмірі застави з огляду на те, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009 розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати, однак, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що такі не свідчать про наявність підстав для зменшення розміру визначеного альтернативного заходу, розмір якого встановлено відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу принципу змагальності сторін кримінального провадження стороною захисту не спростовано тверджень сторони обвинувачення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 22, 26, 176-178, 182, 183, 201, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1