Справа № 642/4878/21
н/п 1-кс/642/2447/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2021 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_4 на рішення прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованної прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про відмову у задоволенні клопотання, -
27.07.2021 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга підозрюваного ОСОБА_4 , в якій останній просить визнати бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованної прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_5 щодо нерозгляду його клопотання у триденний строк, скасувати рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , щодо звернення на адресу Азербайджанської Республіки із запитом про залучення в якості свідка та допиту в якості свідка громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов*язати прокурора звернутися із вказаним запитом.
В обґрунтування скарги зазначив, що 18.06.2021 прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованної прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання захисника щодо звернення на адресу Азербайджанської Республіки із запитом про залучення в якості свідка та допиту в якості свідка громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказану постанову підозрюваний вважає незаконною, оскільки вона винесена з порушенням триденного строку, встановленого ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотань, також постанова прокурора необгрунтована, оскільки не містить спростування заявленої захистом необхідності проведення допиту свідка, також посилається на те, що відомості про особу у Республіці Азербайджан можливо встановити за телефоном, яким вона користується.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позицію, висловлену у скарзі, підтримали, просили її задовольнити.
Прокурор у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляду скарги за його відсутністю та зазначив, що слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова 13.07.2021 вже було розглянуто аналогічну скаргу сторони захисту.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності прокурора.
Заслухавши пояснення завника та його захисника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся на ім`я прокурора із клопотанням від 03.06.2021 про допит в якості свідка громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом звернення через Офіс генерального прокурора на адресу Прокуратури Республіки Азербайджан із запитом про залучення у якості свідка, яке отримано прокурором ОСОБА_7 17.06.2021 року.
18.06.2021 прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованної прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 прийнято рішення у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 03.06.2021, пославшись на те, що на час звернення з клопотанням недостатньо відомостей про особу іноземця для можлиості звернення із запитом в порядку ст. 552 КПК України. Крім того, прокурором мотивовано відмову тим, що стороною захисту ненаведено достатньо відомостей та обгрунтувань, яке доказове значення (в тому числі виправдовувальне) мають покази особу про допит якої заявлено клопотання. Стороною захисту необгрунтовано яким чином отримані свідчення можуть вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом.
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Тобто за відсутності обґрунтованого клопотання неможливим є його задоволення.
Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог ст. 36 КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора. Здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, прокурор уповноважений, в числі інших, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Встановлення підстав для задоволення клопотання є дискреційними повноваженнями прокурора і за змістом ст. 40, 220 КПК України слідчий суддя не уповноважений надавати йому вказівки, яке рішення прийняти.
Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 36 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Щодо вимог скарги ОСОБА_4 про недотримання прокурором строку розгляду клопотання, встановленого ст. 220 КПК України, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки заявником в скарзі зазначено, що прокурор отримав клопотання сторони захисту 17.06.2021, проте постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання винесена 18.06.2021, тобто в межах процесуального строку, встановленого ст. 220 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, дана постанова є обґрунтованою та вмотивованою, втручання у досудове розслідування не допускається, а протиріччя, у разі їх наявності, можуть бути усунуті в ході судового розгляду, а тому скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 93, 95, 110, 220, 303 - 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 09.08.2021
Слідчий суддя