Справа № 492/648/21
Провадження № 1-кп/492/110/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м .Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в місті Арцизі Одеської області підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000507 від 31.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд закрити кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000507 від 31.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Клопотання мотивоване тим що, сектором дізнання відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області (колишнім Арцизьким ВП ГУНП в Одеській області) 31.07.2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000507 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України з правовою кваліфікацією: підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Дізнавачем за наслідками досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що до чергової частини Арцизького ВП ГУНП в Одеській області 31.07.2014 р. надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 використавши підроблену заяву, від імені свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 незаконно вивезла свого малолітнього сина ОСОБА_6 із території України до республіки Турція.

В ході проведення дізнання допитано свідка ОСОБА_7 , яка показала, що є співмешканкою ОСОБА_4 , який їй повідомив про те, що його колишня дружина викрала у нього паспорт та підробила документи, за допомогою яких змогла перетнути кордон України та вивезти до Республіки Турція їх спільного сина.

Свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_4 є йому родичем та він бачив, як його колишня дружина заходила до будинку ОСОБА_4 у той час, коли ОСОБА_4 був відсутній вдома, після чого ОСОБА_4 повідомив, що у нього зник закордонний паспорт та свідоцтво про народження сина.

Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучено довідку ДПСУ ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 10.07.2014 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхали з України пасажирським літаком сполученням Одеса-Стамбул.

Також в матеріалах кримінального провадження маються відповіді завідувачів державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів Одеської області щодо посвідчення справжності підпису громадянина ОСОБА_9 на заяві про надання згоди на тимчасовий виїзд до Туреччини його неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в діях невстановленої особи вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування проведено усі можливі слідчі (розшукові) та процесуальні дії, проте не надалось можливим встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання, просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутністю до суду не звертався.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття зазначеного кримінального провадження, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, сектором дізнання відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області (колишнім Арцизьким ВП ГУНП в Одеській області) 31.07.2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000507 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

До чергової частини Арцизького ВП ГУНП в Одеській області 31.07.2014 р. надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 використавши підроблену заяву, від імені свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 незаконно вивезла свого малолітнього сина ОСОБА_6 із території України до республіки Турція.

З моменту початку досудового розслідування і до теперішнього часу жодній особі у цьому кримінальному провадженні не повідомлялося про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, жодна особа не затримувалася за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, щодо жодної особи не складалося повідомлення про підозру, обвинувальний акт не передавався до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої та частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вимогами п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, є проступком, передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років, а тому відповідно до статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею проступку і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Разом з тим, як вбачається із зазначених правових норм, кримінальне провадження може бути закрите з підстав, вказаних у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за наявності декількох обов`язкових умов, а саме:

1) доведеності самої події злочину, тобто діяння, передбаченого Особливою частиною КК України;

2) доведеності всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу злочину;

3) відсутності відомостей про особу, яка вчинила злочин;

4) об`єктивної неможливості встановити особу, яка вчинила злочин;

5) закінчення визначених у ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому відсутність будь-якої з цих умов виключає можливість закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом закріпленого у ст. 25 КПК України принципу публічності прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами кримінального судочинства, передбачених ст. ст. 9, 25 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29.01.2015р.) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

В рамках вищевказаного кримінального провадження, жодній особі не було повідомлено про підозру.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, начальником сектору дізнання відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 03.03.2021 року старшому дізнавачу сектору дізнання віділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітану поліції ОСОБА_11 дано доручення про здійснення досудового розслідування кримінального проступку відповідно до вимог ст. ст. 39-1, 214, 298 КПК України щодо здійснення досудового розслідування кримінального проступку за матеріалами кримінального провадження № 0000507 та вжиття заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального проступку, надання належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень у передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки.

Проте, починаючи з 03.03.2021 року, жодних процесуальних дій вчинено не було. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо проведення слідчих дій в повному обсязі, не було вжито всіх заходів щодо збирання доказів.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Наведені обставини виключають можливість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, без дотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а клопотання прокурора є передчасним.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальний проступок.

Таким чином, враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у закритті, матеріали кримінального провадження підлягають поверненню до Болградської окружної прокуратури для організації проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись вимогами п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000507 від 31.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення - відмовити.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000507 від 31.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Не пізніше наступного дня після постановлення ухвали надсилати її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області