Справа № 677/503/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Манівці, Красилівського району, жителя АДРЕСА_1 , гр.України, українця, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, депутатом не обирався, раніше не судимого,

за ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2018 року близько 07 год. 40 хв. ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вул.Будівельників м.Красилів в напрямку від с.Щиборівка Красилівського району до ПрАТ «Красилівський цукровий завод», на повороті до вказаного заводу, у порушення вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., не врахував дорожню обстановку, не переконався перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу в русі автомобілю «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався у зустрічному напрямку відносно автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 , розпочав маневр повороту ліворуч, виїхавши на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Renault Fluence» д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Fluence» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основи II п`ясної кістки правої китиці з гематомою правої китиці, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №40 від 01.02.2019р. в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечним для життя в момент заподіяння, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_11 вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесного ушкодження яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винуватість у скоєнні, інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що вранці 27 червня 2018 року він, керуючи автомобілем «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 , рухався автодорогою по вул.Будівельників м.Красилів в напрямку від с.Щиборівка Красилівського району до ПрАТ «Красилівський цукровий завод». В момент коли він виїхав на зустрічну слугу руху та здійснював поворот ліворуч до вказаного заводу, відбулось зіткнення з автомобілем «Renault Fluence», що рухався в зустрічному напрямку. Дорожньо - транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Renault Fluence», оскільки останній рухався з великою швидкістю, не допустимою в населеному пункті. Обвинувачений ОСОБА_11 вважає, що у пасажира ОСОБА_9 внаслідок ДТП не було перелому, а остання сфальсифікувала дану обставину, тому просить його виправдати за ч.1 ст.286 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, а його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підтверджується наступними доказами, дослідженими в суді.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 підтвердила, що вранці 27 червня 2018 року вона, як пасажир переднього сидіння їхала автомобілем «Renault Fluence» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням чоловіка - ОСОБА_13 автодорогою по вул.Будівельників м.Красилів в напрямку до с.Щиборівка Красилівського району від ПрАТ «Красилівський цукровий завод» з швидкістю до 50 км./год. На зустріч їм рухався автомобіль «Opel» та перед поворотом до заводу, на незначній відстані від їх автомобіля біля 10 метрів, виїхав на їх смугу руху, здійснюючи поворот ліворуч. Чоловік став гальмувати, однак відстань до автомобілів була незначна, тому не вдалось уникнути зіткнення. Під час ДТП вона руками вперлась в панель автомобіля та після зіткнення в неї стала сильно боліти права рука, тому її відвезли «Каретою швидкої допомоги» в Красилівську райлікарню, де було виявлено перелом кисті правої руки та накладено гіпсову пов`язку.

Такі ж показання потерпіла ОСОБА_9 давала під час проведення слідчого експерименту з її участю (т.1 а.п.237-240).

Показання потерпілої ОСОБА_9 підтвердив в суді свідок ОСОБА_13 , а також доповнив, що одразу ж після ДТП обвинувачений ОСОБА_11 повідомив, що не бачив його автомобіля.

Такі ж показання свідок ОСОБА_13 давав під час проведення слідчого експерименту з його участю (т.1 а.п.200-206).

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в суді підтвердила, що була очевидцем ДТП і зіткнення сталось на зустрічній смузі руху автомобіля сірого кольору з номерами іноземної держави під керуванням ОСОБА_11 .

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в суді пояснив, що був залучений працівниками поліції в якості понятого при огляді місця події з участю водіїв автомобілів, і водії автомобілів не заперечували проти даних, викладених у протоколі огляду місця ДТП та схемі ДТП.

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 в суді пояснила, що вона як лікар травматолог Красилівської ЦРЛ оглядала рентгенознімки потерпілої ОСОБА_9 , а також її особисто і остання скаржилась на біль у правій руці та розповідала, що травму отримала внаслідок ДТП.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який в суді повідомив, що він як завідуючий хірургічним відділенням Красилівської ЦРЛ продовжував строк листка тимчасової втрати працездатності хворій ОСОБА_9 у зв`язку з травмою руки.

Свідок ОСОБА_19 в суді підтвердила, що її чоловік ОСОБА_11 став учасником ДТП в ранці 27 червня 2018р. Коли вона приїхала на місце події то застала потерпілу, яка скаржилась на біль у правій руці. В лікарні куди вона поїхала за потерпілою лікар ОСОБА_20 сказав, що перелому не має, однак оскільки потерпіла скаржиться на біль у руці, то він накладе гіпсову пов`язку. Свідок повідомила, що в лікарні бачила рентгенозмінок руки потерпілої, однак на знімку вона не побачила перелому.

Показання свідка ОСОБА_19 з тих обставин, що на лікар Старокостянтинівської ЦРЛ ОСОБА_20 їй повідомив про відсутність перелому кисті правої руки у ОСОБА_9 , а також, що на рентгенозмінку руки потерпілої ОСОБА_9 вона не побачила перелому, суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки даний свідок не володіє спеціальними знання в медичній сфері та наявність перелому кисті правої руки у ОСОБА_9 підтверджено висновком комісійної судово-медичної експертизи №40 від 01.02.2019р., показаннями потерпілої ОСОБА_9 .

Даними протоколу огляду місця події - дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2018р. з схемою та фототаблицями до протоколу, з яких вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка дороги на відстані близько 30 м. від в`їзду до ПрАТ «Красилівський цукровий завод» зі сторони дороги в напрямку руху від заводу «Оболонь» в сторону с.Щиборівка Красилівського району. На узбіччі дороги виявлено легковий автомобіль «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 з пошкодженнями правої передньої частини автомобіля та автомобіль «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_3 пошкодженням передньої частини автомобіля, що характерні для ДТП (т.1 а.п.155-161).

Висновком судово-медичної експертизи №745 від 23.08.2018р., згідно якого у ОСОБА_9 станом на 27.06.2018р. виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 2-ї п`ястної кістки зі зміщенням уламків правої кисті, що могли утворитись від дії тупого твердого предмету, яким могла бути виступаюча конструкційна частина салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин, вказаних в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи, та за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (т.1 а.п.175-176).

Висновком комісійної судово-медичної експертизи №40 від 01.02.2019р., проведеної судово-медичною комісією Хмельницького облбюро СМЕ, відповідно до якого: згідно наданої копії записів із журналу обліку травматизму під №511 записана ОСОБА_9 , яка була оглянута після дорожньо-транспортної пригоди 27.06.2018р. та їй був встановлений діагноз: забій, гематома правої кисті. Згідно даних медичної карти амбулаторного хворого №286 ОСОБА_9 була оглянута травматологом 02.07.2018р. При цьому скаржилась на біль в правій китиці. При об`єктивному обстеженні на правій китиці гіпсова лонгета, що накладена на приймальному відділенні, та була в задовільному стані. З урахуванням даних рентгенологічного обстеження від 27.06.2018р. був виставлений: діагноз: перелом основи II п`ясної кістки правої китиці. 16.07.2018р. гіпсову лонгету знято, лікарняний лист закритий 26.07.2018р. В межах проведення даної комісійної судово-медичної експертизи рентгенівські знімки від 27.06.2018р. та 16.07.2018р. були консультовані 25.01.2019р. лікарем рентгенологом, яким переконливих даних за перелом не виявлено та було рекомендовано рентгенологічний контроль. 29.01.2019р. проведено контрольне рентгенологічне обстеження, при якому, згідно консультативного висновку лікаря-рентгенолога, виявлено «старий (консолідований, що загоївся) перелом основи II п`ясної кістки правої китиці. Таким чином, у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: закритий перелом основи II п`ясної кістки правої китиці та гематома правої китиці, які могли утворитись від дії тупого твердого предмету із обмеженою або виступаючої: контактуючою поверхнею або при ударі об такі. Дані тілесні ушкодження могли утворитись і в строк та за обставин, що вказані в ухвалі про призначення експертизи та у наданих матеріалах кримінального провадження, а саме 27.06.2018р. під час дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні двох автомобілів, в одному із яких ОСОБА_9 перебувала на місці пасажира переднього сидіння. В даному випадку такими травмуючими предметами могли бути виступаючі частини салону автомобіля, але за наявністю та характером перелому встановити при ударі об які саме виступаючі частини салону автомобіля «Renault Fluence» могли утворитися тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 не представляється можливим. Закритий перелом основи II п`ясної кістки правої китиці з гематомою правої китиці в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але спричинили тривалий розлад здоров`я - понад 21 день (згідно п.п. 2.2.1.а/-в/, п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). При фіксуванні тулуба ременем безпеки до переднього пасажирського сидіння та при спрацюванні подушки безпеки руки у пасажира вільно рухаються, а тому утворення тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому основи II п`ясної кістки правої китиці та гематоми правої китиці у ОСОБА_9 за вказаних умов при виставленні руки під час небезпеки та ударі правою китицею об виступаючі частини салону автомобіля не виключається (т.1. а.п.179-182).

Даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , згідно яких власником автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_9 (т.1 а.п.188).

Даними довіреності №1606 від 05.07.2017р., що видана на два роки, згідно яких індивідуальна діяльність ОСОБА_21 № НОМЕР_5 адреса вул.Палемоно,101 Каунас Литовської Республіки уповноважила Ermurachi Iurie керувати і розпоряджатись легковим автомобілем «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 (т.1 а.п.191).

Даними посвідчення водія ОСОБА_11 НОМЕР_6 від 06.03.1996р., згідно яких останній має право керувати автомобілем, згідно категорії «В» (т.1 а.п.193).

Висновком судової авто-технічної експертизи №10.1-0460:18 від 25.10.2018р., згідно якого у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку до запитання №1. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, зміст яких викладено в дослідницькій частині висновку до запитання №2. Запитання про те: «чи технічно спроможні покази свідка ОСОБА_22 в частині, що з місця виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_13 до місця зіткнення, автомобіль «Renault Fluence», р.н. НОМЕР_2 , подолав відстань 40 м., рухаючись зі швидкістю 80 км/год., а автомобіль «Opel Vectra», р.н. НОМЕР_1 , з моменту зміни напрямку руху ліворуч (початку виконання маневру повороту ліворуч - момент створення небезпеки для руху водію ОСОБА_13 ) до місця зіткнення подолав 3 м.» - експертним шляхом не вирішувалося, по причинах викладених в дослідницькій частині висновку до запитання №3. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Opel Vectra», р.н. НОМЕР_1 , шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 до лінії руху автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 з моменту виникнення небезпеки заданого в вихідних даних. В заданій дорожній ситуації з технічної точки зору до виникнення даної пригоди могли призвести дії водія автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , які не відповідають вимогам п.10.4 Правил дорожнього руху, зміст якого викладено в дослідницькій частині висновку до запитання №2 (т.1 а.п.215-218).

Також, в судовому засіданні експерт ОСОБА_23 надав роз`яснення висновку судової авто-технічної експертизи №10.1-0460:18 від 25.10.2018р., вказавши, що при проведенні вказаної експертизи, ним було прийнято до уваги вихідні данні, надані слідчим поліції.

Даними протоколу огляду місця події від 01.11.2018р., згідно яких на штрафмайданчику по АДРЕСА_2 виявлено автомобіль Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 на якому відсутній передній бампер та виявлено пошкодження передньої частини автомобіля, в салоні автомобіля на пасажирському сидіння у місці кріплення паска безпеки встановлено заглушку. При приєднанні діагностичного приладу «Свір» для перевірки електричних систем автомобіля, встановлено, що подушки безпеки усі в наявності і діагностичний прилад вказує, що удару не було (т.1 а.п.219-224).

Даними протоколів огляду місця події від 08.02.2019р. з участю ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були залучені понятими під час проведення огляду місця події - дорожньо-транспортної пригоди від 27.06.2018р. та від 27.02.2019р. під час яких було уточнено місце ДТП, що сталось 27.06.2018р. узбіччя проїжджа частина автодороги по вул.Будівельників м.Красилів навпроти повороту до ПрАТ «Красилівський цукровий завод» (т.1 а.п.225-227, 234-236).

Речовими доказами автомобілями «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 та «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 з пошкодженнями характерними для ДТП, амбулаторно карткою №286 ОСОБА_9 , трьома рентгенівськими знімками руки ОСОБА_9 від 27.06.2018 07.2018р. та від 21.09.2019р. (т.1 а.п.161, т.1 а.п.174).

Як вбачається з висновку додаткової судово-медичної експертизи №99 від 20.11.2018р., складеного лікарем судово-медичним експертом Красилівського РВ СМЕ ОСОБА_24 , враховуючи данні медичної документації (медична карта амбулаторного хворого №286 на ім`я ОСОБА_9 , рентгенологічні знімки на ім`я ОСОБА_9 ) експерт прийшов до висновку, що у ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз «Перелом основи ІІ п`ясної кістки з незначним зміщенням», виставлений лікарями Красилівської районної поліклініки лише на суб`єктивних даних (скарги), будь-якими клінічними та рентгенологічними даними не підтверджений, а тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається (т.1 а.п.178).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_24 надав роз`яснення висновку експертизи №99 від 20.11.2018р., зазначивши, що згідно даних, що були надані на експертизу, він ніяких тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 не виявив.

Разом з тим, суд не приймає до уваги, вищевказаний висновок судово-медичної експертизи №99 від 20.11.2018р. з наступних підстав.

Так, Пленум Верховного Суду України у п.п.3, 13 постанови №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснив, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо. При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

В судовому засіданні було досліджено висновок судово-медичної експертизи №745 від 23.08.2018р., згідно якого у ОСОБА_9 станом на 27.06.2018р. виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 2-ї п`ястної кістки зі зміщенням уламків правої кисті, що могли утворитись від дії тупого твердого предмету, яким могла бути виступаюча конструкційна частина салону автомобіля, не виключено, в час та за обставин, вказаних в ухвалі про призначення судово-медичної експертизи, та за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (т.1 а.п.175-176).

Вказана експертиза була первинною експертизою у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з описової частини висновку додаткової судово-медичної експертизи №99 від 20.11.2018р., дана експертиза призначена оскільки у висновку експерта №745 від 23.08.2018р. не з`ясовано всіх необхідних для кримінального провадження питань.

У зв`язку з тим, що висновки у вказаних експертизах, суперечили один одному, тому під час досудового розслідування 17.12.2019р. і було призначено комісійну судово-медичну експертизу проведеної судово-медичною комісією Хмельницького облбюро СМЕ.

Як вбачається з дослідної частини експертизи, експертною комісією було досліджено матеріали кримінального провадження та 29.01.2019р. проведено контрольне рентгенологічне обстеження правої китиці ОСОБА_9 і даний знімок консультований лікарем-рентгенологом ОСОБА_25 (т.1 а.с.180 зворот) та за висновком проведеної експертизи №40 від 01.02.2019р. було встановлено, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: закритті перелом основи II п`ясної кістки правої китиці та гематома правої китиці, які в сукупності за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які не були небезпечними для життя в момент заподіяння, але спричинили тривалий розлад здоров`я - понад 21 день і які могли утворитись від дії тупого твердого предмету із обмеженою або виступаючої: контактуючою поверхнею або при ударі об такі. Дані тілесні ушкодження могли утворитись і в строк та за обставин, що вказані в ухвалі про призначення експертизи та у наданих матеріалах кримінального провадження, а саме 27.06.2018р. під час дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні двох автомобілів, в одному із яких ОСОБА_9 перебувала на місці пасажира переднього сидіння (т.1 а.с.179-182).

В судовому засіданні встановлено, що жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість комісійної судово-медичної експертизи №40 від 01.02.2019р., або таких, які б викликали сумніви в їх правильності, досліджені в суді докази не містять.

Висновки даної експертизи є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено.

Також, експерти Хмельницького облбюро СМЕ ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в судовому засіданні надали суду роз`яснення висновку комісійної судово-медичної експертизи №40 від 01.02.2019р., зазначивши, що висновок експертизи зроблений на підставі дослідження матеріали кримінального провадження, наданого слідчим, та проведення контрольного рентгенологічного обстеження правої китиці ОСОБА_9 .

Отже, кожен з наведених доказів підтверджує визначені ст.91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто ці докази є належними.

Оцінюючи, досліджений в судовому засіданні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження доведена та кваліфікує його діяння за ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості, вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме, що він по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_11 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу.

Також, суд враховує і вимоги, що викладені у п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Тому на виконання вказаних вимог закону, судом враховується факт грубого порушення ОСОБА_11 правил безпеки дорожнього руху наслідком яких є заподіяння потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження, відсутність будь-яких мотивів для допущення таких неправомірних дій.

Також, враховуючи, що саме через грубе порушення Правила дорожнього руху водієм ОСОБА_11 сталось, інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тому також слід застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 та попередження вчиненням ним нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_11 не порушував, покладені на нього процесуальні обов`язки, тому суд вважає за можливе не обирати йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, обґрунтовуючи розмір завданої матеріальної шкоди, потерпіла ОСОБА_9 вказує, що під час ДТП, що сталось з вини ОСОБА_11 , їй було завдано матеріальну шкоду в розмірі 123137 грн., що складається з 111415 грн. розміру матеріального збитку внаслідок пошкодження належного їй автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 ; 1500 грн. витрати які вона понесла у зв`язку з залученням спеціаліста авто-товарознавця для проведення експертного дослідження розміру збитків, завданих пошкодженням, вказаного автомобіля; 222 грн. витрати пов`язані з відправленням поштової кореспонденції ОСОБА_11 у зв`язку з проведенням авто-товарознавчого дослідження автомобіля; 10000 грн. витрати на залучення адвоката ОСОБА_10 для представлення її інтересів під час кримінального провадження. У зв`язку з чим потерпіла просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь 100 000 грн. в межах ліміту відшкодування, а решту 23 137 грн. матеріальної шкоди стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 .

Також, потерпіла ОСОБА_9 , обґрунтовуючи розмір завданої моральної шкоди, вказує, що під час ДТП, що сталось з вини ОСОБА_11 , їй було завдано моральну шкоду, оскільки вона фізично та морально страждала внаслідок перелому правої китиці, проводилось необхідне лікуванні, через що було порушено нормальний ритм її життя вихід на роботу, обслуговування себе у побуті, необхідно було прикладати зусилля для відновлення попереднього стану і таку шкоду вона оцінила у 60 000 грн.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, з вищенаведених підстав.

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечив проти задоволення позову, посилаючись на, те, що він не винуватий у скоєнні ДТП, а отже не може нести і цивільно-правову відповідальність перед потерпілою ОСОБА_9 .

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувсь до суду з письмовим відзивом на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для задоволення позову, а справу розглянути у його відсутності.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала та згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п.21.1 ст.21 Закону); у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п. 21.4. ст.21 Закону).

Судом встановлено, що водій ОСОБА_11 не здійснив обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на момент дорожньо-транспортної пригоди 27 червня 2018 року здійснював експлуатацію автомобіля Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п.п.22.1, 22.2 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №566 від 09.07.2010р. «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на день виникнення даних правовідносин, було установлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

Як вбачається з висновку експертного дослідження за результатами проведення авто-товарознавчого дослідження №380/18 від 16.10.2018р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 27.09.2018 р., станом на час завершення виконаного дослідження, складає 111415 грн. (т.2 а.п.181-205).

Як вбачається з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 власником автомобіля «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_9 (т.1 а.п.188).

За залучення спеціаліста для проведення, вищевказаного авто-товарознавчого дослідження, потерпілою ОСОБА_9 сплачено 1500 грн., що підтверджується даними кв.№92 від 27.09.2018р. (т.2 а.п.178).

Крім того, потерпіла ОСОБА_9 витратила 222 грн. на відправлення поштової кореспонденції ОСОБА_11 у зв`язку з проведенням авто-товарознавчого дослідження автомобіля, що підтверджується даними фіскального чеку ФН від 18.09.2018р. (т.2 а.п.179).

Також, за надання правничої допомоги у даному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_9 сплатила адвокату ОСОБА_10 10 000 грн., що підтверджується даними ордеру серія ХМ №024394 від 20.05.2019р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність (т.1 а.п.47, 48) та кв.№252000 від 27.06.2018р. (т.2 а.п.180).

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню повністю та слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_9 з Моторного (транспортного) страхового бюро України 100 000 грн. матеріальної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_11 23 137 грн. матеріальної шкоди (111415 грн. + 1500 грн. + 222 грн. + 10000 грн. = 123137 грн. 100 000 грн.).

Також, в силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Згідно роз`яснень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду, фізичні та душевні страждання потерпілого, який у зв`язку з даною подією переніс стрес, вимушений був змінити звичний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Крім того, потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, переніс фізичний біль, змушений був вживати додаткових заходів щодо відновлення стану свого здоров`я та реабілітації.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі 30000 грн.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винуватим за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку у законну силу не застосовувати.

Початком строку відбування покарання рахувати день звернення вироку до виконання.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілої ОСОБА_9 100 000 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 23 137 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Речові докази: автомобіль «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику тимчасового зберігання автотранспорту Красилівського ВПД №2 ХРУ ГУНП в Хмельницькій області по вул.Грушевського,46 м.Красилів Хмельницької області - повернути власнику індивідуальна діяльність ОСОБА_21 № НОМЕР_5 адреса АДРЕСА_3 ; автомобіль «Renault Fluence» р.н. НОМЕР_2 , що зберігається на майданчику тимчасового зберігання автотранспорту Красилівського ВПД №2 ХРУ ГУНП в Хмельницькій області по вул.Грушевського,46 м.Красилів Хмельницької області - повернути власнику ОСОБА_9 ; три рентгенівськими знімками руки ОСОБА_9 від 27.06.2018 07.2018р. та від 21.09.2019р., медичну картку №286 на імя ОСОБА_9 , що зберігаються у ОСОБА_9 повернути ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 1144 грн. судових витрат за залучення експерта для проведення судової авто-технічної експертизи №10.1-0460:18 від 25.10.2018р.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя