Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/101/2021 Справа № 641/5304/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Харкові об`єднані матеріали кримінального провадження, відомості про кримінальні правопорушення у яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001525 від 13.07.2018 року , № 0002359 від 13.10.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої у місті Харкові, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженого у місті Харкові, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 18.12.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

05.03.2004 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

27.12.2005 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185,ч.1 ст.309, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

02.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

12.03.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1190 грн;

06.10.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

16.10.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно;

17.05.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

04.08.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 27.12.2017 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі Указу Президента України « Про помилування від 26.12.2017 року»

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

В С Т А Н О В И В:

08.07.2018 року приблизно 21:10 годин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись поблизу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з маловідомою ОСОБА_6 , знаходячись навпроти останньої, нанесла два удари кулаком правої руки в область лівого ока та обличчя ОСОБА_6 та два удари кулаками обох рук в область грудної клітини потерпілої, від яких ОСОБА_6 впала на землю, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, нанесла ще п`ять ударів кулаками рук по голові потерпілої, після чого схопила ОСОБА_6 обома руками за шию та здавлювала, доти її дії не були припинені присутніми сторонніми особами. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи, заподіяні наступні тілесні ушкодження: садна та синці на обличчі, синці на шиї, руках, садна на грудній клітці та синці і садна на ногах, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тобто, ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями спричинила умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Крім того, 08.07.2018 року приблизно 21:15 годин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 знаходячись поблизу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з маловідомим ОСОБА_5 , знаходячись праворуч від останнього, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область носу ОСОБА_5 та один удар в область верхньої щелепи останнього. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи, заподіяні наступні тілесні ушкодження: синці, садна та садно на тлі синця на голові, як за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тобто, ОСОБА_8 своїми умисними протиправними діями спричинив умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заявили клопотання про звільнення останніх від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та надали згоду на закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання свого підзахисного.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти задоволення клопотання категорично заперечували.

Прокурор не заперечував проти клопотання обвинувачених.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Крім того, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Даною Постановою Пленуму ВСУ звертає увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до ст. 11-1 КПК таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до категорії проступків.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, згідно ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, тому особи, які їх вчинили, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню двох років з моменту їх вчинення.

Також, ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України. Зокрема, ч. 2 ст. 285 КПК України зобов`язує суд роз`яснити особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, право на таке звільнення. А на підставі ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України 08.07.2018 року, тобто на час розгляду кримінального провадження у суді минуло більше ніж два роки.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечували та надали згоду на закриття справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом під час вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а також того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили інше кримінальне правопорушення, переховувались від слідства та суду, також не встановлені у справі і інші перешкоди для застосування положень ст. 49 КК України.

Зазначений висновок суду узгоджується з висновками, зробленими Верховним Судом 26 березня 2020 року при розгляді справи №730/67/16-к та 11 листопада 2020 року при розгляді справи № 455/229/17.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що клопотання обвинувачених обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Запобіжний захід відносно обвинувачених судом не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 суд залишає без розгляду, відповідно до ст.129 КПК України, оскільки виходячи із змісту ч.1 ст. 129 КПК України, цивільний позов вирішується лише при ухваленні обвинувального вироку та постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття провадження з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного потерпілі не позбавлені можливості на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284,286,288, 371,372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001525 від 13.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України -закрити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим, що вони мають право звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя- ОСОБА_1