19.03.2021

Справа № 359/6733/20
Провадження № 1-кп/359/219/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

19 березня 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000054, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,

в с т а н о в и в:
20.03.2019 прокурором до Бориспільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000627 від 06.03.2018 про висунення обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у заподіянні 05.03.2018 потерпілому ОСОБА_8 , біля дитячо-юнацької спортивної школи за адресою: АДРЕСА_2 , умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, шляхом завдання ударів руками по голові потерпілого.

Під час досудового розслідування, 21.01.2019 слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_5 , про що складено протокол допиту.

Відповідно даних протоколу допиту, ОСОБА_5 дав правдиві показання про те, що 05.03.2018 близько 18 год. 30 хв., він разом з своїм братом ОСОБА_10 знаходився біля дитячо-юнацької спортивної школи за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ними в цьому місці знаходились їх знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . У той час як ОСОБА_8 розмовляв з його братом ОСОБА_10 , ОСОБА_7 розвернув до себе ОСОБА_8 та завдав останньому декілька ударів кулаками рук по голові.

24.01.2019 слідчим ОСОБА_9 з участю свідка ОСОБА_5 проведено слідчий експеримент, про що складено протокол.

Відповідно даних протоколу слідчого експерименту ОСОБА_5 підтвердив свої правдиві показання, які давав під час допиту 21.01.2019 та показав на місці вчинення злочину механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, 27.02.2020 ОСОБА_5 з`явився за судовим викликом у судове засідання для дачі показань як свідок.

Перед початком допиту свідок ОСОБА_5 попереджений головуючим суддею у кримінальному провадженні ОСОБА_11 відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 352 КПК України, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведений до присяги, відповідно якої ОСОБА_5 присягнув говорити суду правду і лише правду.

Незважаючи на відомі свідку ОСОБА_5 правдиві обставини вчинення злочину щодо ОСОБА_8 , які він повідомив під час проведення допиту 21.01.2019 та показав під час проведення з ним слідчого експерименту 24.01.2019, у останнього, з невстановлених причин, виник протиправний намір дати суду завідомо неправдиві показання.

ОСОБА_5 , знаходячись 27.02.2020 в залі судових засідань №2 Бориспільського міськрайонного суду, за адресою: вул. Київський Шлях, 72 в м. Борисполі, реалізуючи свій протиправний намір щодо дачі суду (головуючому судді у кримінальному провадженні ОСОБА_11 ) неправдивих показань, умисно дав суду як свідок наступні завідомо неправдиві показання про обставини кримінального правопорушення вчиненого 05.03.2018 ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_8 : про те, що він не був очевидцем того, як ОСОБА_7 завдавав удари ОСОБА_8 ; про те, що під час конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 його брата ОСОБА_10 не було, оскільки той був вдома.

За наведених обставин ОСОБА_5 в судовому засіданні ввів суд в оману щодо дійсних відомих свідку обставин завдання ОСОБА_7 ударів ОСОБА_8 , заперечивши факт присутності під час цих подій свого брата ОСОБА_10 , який також був очевидцем вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в завідомо неправдивому показанні свідка суду (введення в оману суду), тобто у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Щиро розкаявся та показав, що він у судовому засіданні при наданні показів у іншому кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ст. 122 КК України, перебуваючи під присягою надав неправдиві покази з метою уникнення відповідальності обвинуваченим ОСОБА_12 .

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку), суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 384 КК України, як умисні дії, що виразилися у завідомо неправдивому показанні свідка суду (введення в оману суду).

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає правильною.

Так, ОСОБА_5 27.02.2020 у судовому засіданні Бориспільського міськрайонного суду, за адресою: вул. Київський Шлях, 72 в м. Борисполі, реалізуючи свій протиправний намір щодо дачі суду (головуючому судді у кримінальному провадженні ОСОБА_11 ) неправдивих показань, умисно дав суду як свідок завідомо неправдиві показання про обставини кримінального правопорушення вчиненого 05.03.2018 ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_8 . Це означає, що дії обвинуваченого є протиправні. ОСОБА_5 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за введення в оману суду. Його дії характеризуються умислом. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. ОСОБА_5 виконав усі дії об`єктивної сторони злочину які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочини є закінченими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд вважає, його щире каяття та те, що своїми послідовними показами сприяв судовому розгляду.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналіз даних при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 вказує, що він раніше не судимий. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, з особами які ведуть антигромадський спосіб життя не спілкується. При проведенні перевірки через інформаційну базу «АРМОР» Бориспільський ВП ГУНП в Київській області компрометуючими матеріалами відносно ОСОБА_5 не володіє.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив кримінальний проступок, згідно вимог статті 12 КК України.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення - проступку, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, думки захисника, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 доцільно призначити покарання за вчинення проступку, у виді обмеження волі, у межах ближчих до мінімального, визначеного санкцією кримінального закону.

З урахуванням викладеного вище суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення - проступку, зокрема, характер діяння, обстановку, способу, місце і час його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочину, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, який є особою молодого віку, військовозобов`язаний. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, тяжких наслідків від вчиненого злочину суспільним інтересам та державі не завдано, а також, із урахуванням правової позиції учасників судового процесу, приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на один рік з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Цивільний позов, та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись: ст. 22, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 1 ст. 384 КК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді обмеження волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1