Справа № 761/9079/21
Провадження № 1-кс/761/5975/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 120 201 000 200 050 28 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять, Чорнобильського району, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.146, ч.3 ст.27, ч. 2 ст.189 КК України,

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 120 201 000 200 050 28 від 08.12.2020 року.

Обгрунтовуючи доводи свого клопотання захисник зазначає, що СУ НП в м. Києві здійснює досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження в рамках якого 29.12.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст.27, ч.2 ст.146, ч.3 ст.27, ч. 2 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому було продовжено до 24.04.2021.

Захисник зазначає про те, що на даний час у матері ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, значно погіршився стан здоров`я, оскільки остання має тяжке захворювання і на даний час потребує термінового лікування та належного догляду. При цьому, ОСОБА_6 є єдиною особою у родині, що здатна швидко та в належний спосіб забезпечити лікування своєї матері. Крім того, вказує, що усі необхідні процесуальні та слідчі дії у даному кримінальному провадженні фактично проведенні, а відтак уважає, що ризики, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу нівельовані, у зв`язку з чим просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, підтримали доводи клопотання, яке просили задовольнити та змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, з огляду на тривалий термін утримування останнього під вартою, зменшенням ризиків, а також необхідності забезпечення належного лікування та догляду своєї матері. Додатково посилалися на незадовільний стан здоров`я самого підозрюваного, який потребує лікування в умовах спеціалізованого медичного закладу.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника. Стверджував, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, зазначаючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні декількох злочинів, а тому є висока вірогідність того, що останній перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, потерпілих чи експертів у даному кримінальному провадженні. Зазначив, що матеріали провадження містять докази на обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Слідчий суддя, заслухавши захисника, підозрюваного, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали, що стали підставою для обрання запобіжного заходу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.201 КПК України підозрюваний, його захисник мають право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових: чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 177 КПК визначені такі ризики не процесуальної поведінки підозрюваного: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, інших підозрюваних; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що з наданих органом досудового розслідування матеріалів можна дійти висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.146, ч.3 ст.27, ч. 2 ст.189 КК України. Втім більш ретельна оцінка сукупності доказів має бути здійснена під час розгляду кримінального провадження по суті.
При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у такому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
На думку сторони обвинувачення, існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, потерпілих чи експертів у даному кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя відмічає, що вказаний ризик не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Щодо інших ризиків таких як можливість впливати на потерпілого, свідків чи експертів у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи вчинити інше кримінальне правопорушення, то такі твердження з приводу існування вказаних ризиків є лише припущеннями прокурора.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має на утриманні двох малолітніх дітей та мати пенсійного віку, яка тяжко хвора та потребує відповідного лікування і догляду.
Аналізуючи наведене, а також враховуючи нові обставини, які не були предметом перевірки слідчих суддів під час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наявність нових обставин, які суттєво зменшують ризики, визначенні ст.. 177 КПК України, з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, ураховуючи конкретні обставини справи та його роль, час протягом якого підозрюваний утримувався під вартою, а тому уважаю, що подальше застосування найбільш сурового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде невиправданим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Аналізуючи наданні сторонами докази, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходжу до висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.У зв`язку з чим клопотання захисника є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, слідчим суддею прийнято до уваги необхідність підозрюваного здійснювати догляд за хворою матір`ю, що у свою чергу потребує від останнього періодично залишати місце свого проживання.

При прийнятті вказаного рішення, слідчим суддею також враховано практику Європейського суду з прав людини, згідно із якою, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.). Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
На підставі наведеного, керуючись ст. 176-177, 180, 182, 201 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_6 , заборонивши йому у період доби з 23 год. до 06 год. наступного дня залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки у відповідності до ст..194 КПК, а саме:

- у період доби з 23 год. до 06 год. наступного дня не залишати місце свого

проживання, що за адресою:

АДРЕСА_2 ;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у

даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи

роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади закордонний паспорт чи

інший документ, що надає право виїзду за межі України;

Строк дії даної ухвали встановити до 24.04.2021 року.

Звільнити з під варти підозрюваного ОСОБА_6 в залі суду

негайно.

Ухвалу направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 16.03.2021 о 15 год. 15 хв.

Слідчий суддя: