Справа № 601/2519/20
Провадження №1-кп/601/85/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження № 0000388, що надійшло із клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої особи, який не досягнув віку кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременець, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 7-А класу Кременецької гімназії № 3, раніше не судимого, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, -

за участю інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4 ,

-неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

-захисника адвоката ОСОБА_5 ,

-законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

-представника ювінальної поліції ОСОБА_7 ,

-потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
До Кременецького районного суду Тернопільської області надійшло для розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2020 року за № 0000388 відносно неповнолітньої особи, який не досягнув віку кримінальної відповідальності ОСОБА_3 про вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.
Малолітній ОСОБА_3 вчинив у віці після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку з якого може настати кримінальна відповідальність, суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України, за наступних обставин.

22 листопада 2020 року близько 03:00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 вийшов із дому та попрямував до будинку свого знайомого ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для того, щоб подивитися чи є у нього мопед, про який останній йому розповідав раніше. Зайшовши у господарське приміщення, яке знаходиться за будинком на присадибних ділянках, у малолітнього ОСОБА_3 виник злочинний умисел, що спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «Honda DIO F27», без державної реєстрації в органах МВС України, чорного кольору, що належний ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаному місці 22 листопада 2020 року близько 03:00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, скориставшись відсутністю власника та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, не маючи дозволу власника на керування транспортним засобом, всупереч волі власника, умисно, таємно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів мопедом марки «Honda DIO F27», що належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 .
В подальшому, ОСОБА_3 витягнув мопед марки «Honda DIO F27» за ворота домогосподарства ОСОБА_8 та штовхав даний мопед в напрямку до вулиці Вишнівецької в місті Кременець, Тернопільської області.
Дійшовши до асфальтної дороги вулиці Вишнівецька міста Кременець, ОСОБА_3 за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання мопеда марки «Honda DIO F27», запустив двигун мопеда та поїхав до себе додому, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Надалі ОСОБА_3 з 22.11.2020 по 23.11.2020 користувався даним мопедом, таким чином маючи можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.
Малолітній ОСОБА_3 викрадений мопед марки «Honda DIO F27» заховав біля незавершеного будинку, що за адресою: місто Кременець, вулиця Вербова, Тернопільської області.
Своїми умисними діями, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 гривень.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру за вчинене суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 289 КК України до неповнолітнього ОСОБА_3 у вигляді застереження, що передбачено пунктом 1 частини 2 статті 105 КК України.
У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 вчиненому щиро розкаявся, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Просить звільнити його від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 в судовому засіданні просила застосувати до її неповнолітнього сина ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, пояснила, що буде здійснювати більший нагляд та приділяти більшу увагу у вихованні та розвитку сина.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до його підзахисного, примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.1 ч.2 ст.105 КК України.
Представник ювінальної поліції ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.1 ч.2 ст.105 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.1 ч.2 ст.105 КК України. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.
Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 , який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досягнув віку кримінальної відповідальності, його законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора про задоволення клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до такого висновку.

У судовому засіданні є доведеним, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до вимог статті 22 Кримінального кодексу України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років, а в окремих випадках 14 років.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 на час вчинення ним злочину 22 листопада 2020 року, не досягнув віку 14 років, з настання якого застосовується кримінальна відповідальність.

Відповідно до вимог частини 2 статті 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до статті 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 500 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно з вимогами статті 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п.1 ч.2 ст.105 КК України), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

У судовому засіданні суд роз`яснив неповнолітньому ОСОБА_3 наслідки його дій, шкоди, завданої охоронюваним законом права потерпілого та оголошено осуд за ці дії, а також попереджено про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує те, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене частиною 1 статті 289 КК України, поведінку неповнолітнього після вчинення суспільно небезпечного діяння, а саме визнання своєї винуватості у повному обсязі та щире каяття, особу неповнолітнього, умови життя, виховання, його ставлення до вчиненого, разом з тим на момент скоєння умисного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 виповнилось повних 12 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинене діяння, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а до неповнолітнього ОСОБА_3 необхідно застосувати примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Оскільки ОСОБА_3 є малолітнім, не мають самостійного заробітку, тому процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз необхідно віднести за рахунок держави.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити з додержанням вимог статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 97, 105 КК України, статтями 369-372, 498, 500-501 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у виді застереження з роз`ясненням судом ОСОБА_3 наслідків його дій та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, віднести за рахунок держави.

Речові докази: мопед марки «Honda DIO F27», без державної реєстрації в органах МВС України, чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 до вирішення питання по суті в суді, - залишити останньому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: