КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3236/21
Провадження № 1-кс/552/1090/21
У Х В А Л А

02.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві клопотання ТОВ «Мадег» в особі представник заявника ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Мадег» звернувся в суд з клопотанням про скасування арешту посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2021 року накладено арешт у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке вилучене під час обшуку складського приміщення ТОВ «Мадег» за адресою Полтавська область, Гребінківський район, с. Тарасівка, вул. Центральна, 156, а саме зерно кукурудзи вагою 6 856 т 560 кг. Передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого СТОВ «Прогрес» в особі ОСОБА_5 та попереджено останнього про необхідність збереження арештованого майна. Ухвала підлягає скасуванню, оскільки у застосуванні цього заходу відпала потреба , оскільки як стало відомо під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000059 від 09.04.2021 року , зерно кукурудзи врожаю 2020 р. вагою 6 856 т 560 кг, на яке накладено арешт, відсутнє в місці його зберігання на момент проведення огляду слідчим ТУ ДБР елеватора ТОВ «СПКЗ». Крім того, зазначена ухвала підлягає скасуванню, оскільки арешт накладений необґрунтовано. У ході проведення обшуку зерно не вилучалось, слідчий в порушення вимог ч.5 ст. 171 КПК України звернувся з клопотанням про накладення арешту, проте ці обставини не були взяті до уваги слідчим суддею. Зерно визнано речовим доказом без наявних реальних для того підстав. Слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави визначені законом повноваження по здійсненню судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів ТОВ «Мадег» не були забезпечені , що призвело до необґрунтованого арешту майна ТОВ «Мадег».

Судове засідання проведено в режимі відео конференції.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити. Заперечення слідчого вважає необґрунтованими.
Слідчий ОСОБА_4 заперечує щодо задоволення клопотання пославшись на завершення досудового розслідування , а також безпідставність клопотання. Не доведено належними доказами щодо відсутності зерна, тим більше в ухвалі суду не визначено конкретного місця його зберігання. Вилучення зерна чітко визначено в ухвалі суду про обшук. 15.04.2021 року підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вручено підозру у тому числі і за ч.5 ст. 191 КК України. Дане зерно визнано речовим доказом. До підозрюваних , ТОВ «Мадег» заявлено цивільний позов щодо відшкодування завданих збитків завданих СТОВ «Прогрес», у тому числі щодо заволодіння зерном кукурудзи вагою 6 856 т 560 кг .
Суд, заслухавши пояснення адвоката, слідчого, дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000034 від 25 січня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 , ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 209, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2021 року клопотання слідчого про арешт майна задоволено, накладено арешт у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке вилучене під час обшуку складського приміщення ТОВ «МАДЕГ» за адресою Полтавська область, Гребінківський район, с. Тарасівка, вул. Центральна, 156, а саме: зерно кукурудзи вагою 6856 т 560 кг. Передано вказане арештоване майно на відповідальне зберігання представнику потерпілого СТОВ «Прогрес» в особі ОСОБА_5 , попереджено представника СТОВ «Прогрес» ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 358 КК України та про необхідність збереження арештованого майна зерна кукурудзи вагою 6856 т 560 кг. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні, якого знаходиться кримінальне провадження № 000034.
Як убачається з зазначеної ухвали, протягом розгляду даного клопотання органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене зерно кукурудзи дійсно має відношення до кримінального провадження, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тобто, вказане зерно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України та існує необхідність його збереження. Разом із тим, службові особи СТОВ «Прогрес», ТОВ «Мадег» є фігурантами кримінального провадження та останніми вчинявся комплекс активних дій щодо реалізації та переміщення зерна, що у подальшому може призвести до втрати речового доказу та об`єкту посягання, а для потерпілого до втрати його майна. Безпосередньо після 01 квітня 2021 року та скасування арешту майна було здійснено активний комплекс дій, спрямованих на протиправне заволодіння майном підприємства СТОВ «Прогрес». Крім того, відсутні підстави вважати вказане майно тимчасово вилученим у розумінні вимог ст.ст.167-169 та ч.7 ст.236 КПК України, оскільки дозвіл на відшукання і вилучення зазначеного майна надавався ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку. І в даному випадку слідчий звернуся з цим клопотанням про накладення арешту на майно не як тимчасово вилучене, а як таке, що є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також суд приймає до уваги, що під час судового розгляду підлягають дослідженню і речові докази.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Під час розгляду клопотання також установлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» звернулося з цивільним позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «МАДЕГ» про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином, у тому числі щодо заволодіння зерном кукурудзи вагою 6856 т 560 кг .
Зазначені обставини не спростовані представником ТОВ «Мадег» .
Таким чином, органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене зерно кукурудзи має відношення до кримінального провадження, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та існує необхідність його збереження, а за таких обставин відсутні підстави вважати що відпала потреба у його арешті.

Що стосується посилання представника ТОВ «Мадег» на відсутність зерна кукурудзи на зберіганні ТОВ «СПКЗ», то вказаний факт підлягає з`ясуванню в рамках даного кримінального провадження та не може слугувати безумовною підставою для задоволення клопотання.

Також є безпідставними посилання представника ТОВ «Мадег», що слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави визначені законом повноваження по здійсненню судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів ТОВ «Мадег» не були забезпечені , що призвело до необґрунтованого арешту майна ТОВ «Мадег».

Як зазначено в ухвалі від 15.04.2021 року , слідчим суддею прийнято до уваги , у тому числі, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Представник ТОВ «Мадег» також зазначав, що накладення арешту на майно було повторним після скасування ухвали про арешт цього ж майна.

Необхідним буде відмітити, що повторне звернення слідчого до суду із клопотанням про арешт майна, не свідчить про незаконність дій органу досудового розслідування, оскільки положення КПК України не містять прямої заборони стосовно таких дій стороною обвинувачення.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

При цьому, доводи представника власника майна про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають дійсності
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
На час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала, оскільки застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на даний час, що також доведено слідчим під час судового розгляду.
Суду не надано доказів, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна зменшилися, а тому потреба в арешті майна не відпала, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.
Що стосується посилання слідчого про завершення досудового розслідування як підставу для відмови в задоволенні клопотання, то відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до ЄРДР, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування.

Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування та пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК.

Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст.219 КПК України , та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.2, 8, 24, 131,174, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника ТОВ «Мадег» про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1