Справа № 728/1646/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/17/21
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 5 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000401, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 2 листопада 2016 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Головківка, Олександрійського району, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого, останній раз Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 14 лютого 2011 року по ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч.2 ст. 315, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 28 вересня 2015 року звільненого по відбуттю покарання, судимість не знята і не погашена,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 2 листопада 2016 року:

ОСОБА_9 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

ОСОБА_8 визнано винуватим ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь держави по 439 грн. 80 коп. в порядку відшкодування судових витрат за проведення по справі експертизи.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про його скасування та направлення на новий судовий розгляд. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що було порушено його право на захист, оскільки йому не було призначено захисника, хоча він знаходився на обліку у наркологічному диспансері. Апелянт також зазначає, що під час судового провадження в місцевому суді була відсутня досудова доповідь, і він через відсутність юридичної освіти та перебування на обліку у наркологічному диспансері не міг захищати свої права.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений вказує, що вирок було проголошено без його участі і він не отримував копію вироку в зв`язку з чим тривалий час йому не було відомо про нього. Також вважає, що було порушено його право на захист, оскільки не було залучено захисника, працівниками поліції на нього здійснювався тиск та було завдано тілесних ушкоджень і даний факт прокуратурою тривалий час не розслідувався.

Суд першої інстанції встановив, що 4 травня 2016 року, близько 22 години, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , перебуваючи на території господарства розташованого за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , в ході виконання будівельних робіт, з гаражного приміщення та сінника, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, здійснили крадіжку бензопили «Тайга 45 СС», вартістю 907 грн. 21 коп., велосипедного насосу «Кельбаджари», вартістю 70 грн. 00 коп., велосипедної камери «Дюро 28х1.75/2 125 АВ» вартістю 101 грн. 75 коп., двох цепів для бензопили «Тайга 20» на 72 ланки, вартістю 290 грн. 00 коп., цепу для бензопили «Штіл 36 Р 45 см. 3/8 х 1,6» на 66 ланок, вартіст. 303 грн. 21 коп., газового шлангу довжиною 3 метри, вартістю 74 грн. 66 коп., пропанового редуктора «БПО-5ДМ» вартістю 206 грн. 72 коп., газового пальника «ГВ Донмет 231ГУ (вентиль)», вартістю 166 грн. 72 коп., велосипеду марки «Україна», вартістю 1774 грн. 53 коп., велосипеду марки «Аіст», вартістю 1408 грн. 63 коп., акумуляторного випрямляча для зарядки акумуляторів «ВА-2», вартістю350 грн. 00 коп., брухту мідного металу загальною вагою 4,5 кг., вартістю 380 грн. 80 коп., чим спричинили вказаній потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6034 грн. 23 коп.

Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 ніким з учасників процесу не оскаржується.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з ч. 3 ст. 394 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого, та інших учасників судового провадження всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, а його позиція добровільна, роз`яснив ОСОБА_8 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, за обставин, як про це зазначено у вироку.

За таких обставин, суд обґрунтовано розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким, у тому числі ОСОБА_8 , не оспорювалися і проти дослідження доказів в зазначеному порядку ніхто не заперечував.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404, ч.2 ст.394 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки ці обставини, докази та законність їх отримання, у судовому засіданні ніким не оспорювалися і вони судом не досліджувалися відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Доводи обвинуваченого, щодо порушення його права на захист, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Зокрема, ст. 52 КПК України встановлено випадки в яких участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні і наведені обвинуваченим ОСОБА_8 обставини, за яких, на його думку, в суді першої інстанції мали б призначити йому захисника, не відносяться до таких.

Також, твердження ОСОБА_8 про здійснення на нього впливу працівниками правоохоронних органів під час досудового розслідування колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки в ході апеляційного розгляду було встановлено, що наведені обвинуваченим обставини не мають жодного відношення до кримінального провадження, яке є предметом даного судового провадження.

Зокрема, з наданого прокурором в судовому засіданні апеляційного суду витягу з ЄРДР вбачається, що обставини, на які наголошує ОСОБА_8 , мали місце у 2017 році, тобто після досудового розслідування та ухвалення вироку судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений, вказуючи про необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, посилається на те, що він не був присутній під час проголошення вироку і йому не вручалася копія вироку.

Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

При дослідженні звукозапису судового засідання від 1 листопада 2016 року та протоколу до нього, було встановлено, що судовий розгляд проводився у відкритому судовому засіданні в залі суду. При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 був присутній у вказаному засіданні з моменту відкриття судового засідання до видалення суду до нарадчої кімнати і судом було повідомлено про час проголошення вироку, яке відбулося 2 листопада 2016 року о 9 год. 55 хв. за відсутності обвинуваченого.

Враховуючи вимогу закону про негайне проголошення судового рішення після виходу суду з нарадчої кімнати та відсутність законної можливості відкладення засідання, в якому було проголошено вирок, з метою забезпечення участі в засіданні осіб, що не з`явилися, суд першої інстанції проголосив вирок під аудіофіксацію, за відсутності інших учасників процесу,

Присутність чи відсутність обвинуваченого під час оголошення вироку ніяким чином не впливає на законність, обґрунтованість чи вмотивованість цього вироку, оскільки останній вже складений і підписаний.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його вік, матеріальний та сімейний стан, формальні характеристики за місцем реєстрації. Прийняв до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах встановленої санкціями інкримінованої статті.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а визначений розмір покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 2 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4