Справа № 991/2199/21
Провадження №11-сс/991/257/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті провадження

07 квітня 2021 року м. Київ
Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.04.2021, у кримінальному провадженні № 0000069 від 06.03.2014,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.04.2021 було частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та скасовано арешт у кримінальному провадженні № 0000069, накладений згідно із ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2014 у справі № 757/7528/14-к на грошові кошти та цінні папери на банківських рахунках, відкритих у ПАТ «Український бізнес банк» (МФО 334969, м. Донецьк, вул. Артема, 125а), які належать ОСОБА_5 .
Не погодившись із рішенням слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.04.2021, прокурором САП 05.04.2021 було подано апеляційну скаргу, у якій останньою ставиться вимога щодо скасування зазначеної вище ухвали, постановлення нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна та зупинення виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.04.2021 в частині скасування арешту майна, а саме грошових коштів та цінних паперів на банківських рахунках, відкритих уПАТ «Український бізнес банк», які належать ОСОБА_5 - до прийняття Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду судового рішення за апеляційною скаргою прокурора на зазначену ухвалу.
Перевіривши апеляційну скаргу, суддя доповідач дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити із наступних підстав.
Як вбачається із апеляційної скарги прокурора, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся із клопотанням до слідчого судді Вищого антикорупційного суду у порядку, визначеному ст. 174 КПК України, яке було розглянуто слідчим суддею по суті із прийняттям рішення, яке уповноважений постановити слідчий суддя відповідно до вимого кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Так, норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому, визначена Главою 26 КПК України можливість оскарження визначених ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування, є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження та відповідає його завданням, передбаченим ст. 2 КПК України.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах першій та другій статті 309 КПК України. До цього переліку, визначеного ч.ч.1, 2 ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про скасування арешту майна, постановлена у порядку ст. 174 КПК України, не входить.
Частина третя статті 309 КПК України встановлює, що інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто, у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді, законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
Саме такий підхід до питання апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про скасування за клопотанням арешту майна застосовано Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 під час касаційного провадження у справі № 569/17036/18. Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у вказаній ухвалі, в аспекті положень ст. 309 КПК, ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.
Обґрунтовуючи необхідність здійснення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.04.2021, прокурор посилалась на ту обставину, що постановлення такої ухвали слідчого судді не передбачено вимогами КПК України, а тому, виходячи із висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі № 757/49263/15-к, вищезазначена ухвала слідчого судді може бути предметом апеляційного оскарження.
Надаючи оцінку таким доводам, суддя-доповідач виходить з наступного.
Абзацом 1 ч. 1 ст. 174 КПК України встановлено право особи (підозрюваного, обвинуваченого, її захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна) заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
За наслідками розгляду такого клопотання арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).
Таким чином, за наслідками розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого у порядку ст. 174 КПК України, постановлення слідчим суддею відповідної ухвали прямо передбачено нормою Кримінального процесуального Кодексу.
В той же час, позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, стосується ситуації, коли слідчим суддею постановлено ухвалу з питань, не передбачених КПК України.
Таким чином, правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року, встановлює неможливість апеляційного оскарження рішень, які слідчий суддя не має право ухвалювати згідно із законом.
Оскільки можливість розгляду слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна передбачена нормою КПК України, до цих правовідносин вказаний висновок про застосування норми права застосований бути не може.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Враховуючи зазначене вище, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.04.2021, у кримінальному провадженні № 0000069 від 06.03.2014, слід відмовити.
Керуючись ст. 309, ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргоюпрокурора першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.04.2021, у кримінальному провадженні № 0000069 від 06.03.2014.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Апеляційної палати
Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2