Справа № 1-119/2010 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/181/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
законного представника ОСОБА_9 ,
лікаря ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру,

в с т а н о в и л а :

ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2021 року у задоволенні заяви КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відмовлено .
Згідно ухвали суду, заступник генерального директора з експертизи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_11 звернувся в суд із заявою про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 який скоїв суспільно небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.
В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 8 травня 2019 року до ОСОБА_7 , застосовуються примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 березня 2019 року.
3 вересня 2020 року ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ( висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 53 від 3 вересня 2020р.), яка прийшла до висновку, що «на момент огляду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді простої шизофренії, безперервний тип дефекту, стан ремісії. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта покращився та стабілізувався, що підтверджується спостереженням за ним протягом тривалого часу, відновлена критика щодо свого захворювання та скоєного, ОСОБА_7 не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку».
Не погоджуючись з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2021 року, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, ухвалити нову якою задоволити заяву КНП ЛОР «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду є незаконною, та такою що підлягає скасуванню оскільки висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначає, що згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 53 від 3 вересня 2020 року ОСОБА_7 , не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Рекомендоване надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
До такого ж висновку прийшла і комісія лікарів-психіатрів 6 березня 2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №14 від 6 березня 2020 року), що прийшла до висновку, що «на момент огляду ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді простої шизофренії, безперервний тип дефекту, стан ремісії. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта покращився та стабілізувався, що підтверджується спостереженням за ним протягом тривалого часу, відновлена критика щодо свого захворювання та скоєного, ОСОБА_7 не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку».
Крім того повідомляє, що судом не взято до уваги показання опікунів хворого, які зобов`язуються доглядати за ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника який підтримав доводи апеляційної скарги, виступ прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
У своїй заяві заступник генерального директора КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та лікуючий лікар-психіатр просили змінити ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.
З висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 53 від 3 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_7 страждає хронічним психіатричним захворюванням у вигляді простої шизофренії, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту, стан ремісії. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта покращився та стабілізувався, що підтверджується спостереженнями за ним протягом тривалого часу, відновлена критика щодо свого захворювання та скоєного. ОСОБА_7 не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 3 червня 2005 року № 7 за змістом ст. 95 КК України, ст. 19 Закону «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.
З наведеного випливає, що для зміни виду примусового заходу медичного характеру на м`якший (у даному випадку надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку) необхідне таке покращення психічного стану особи, при якому вона не становитиме очевидної небезпеки для себе або інших осіб.
У даному випадку, враховуючи тривалість застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, анамнез його хвороби, порядок надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, що потребує значного самоконтролю та самодисципліни з боку хворого, а також те, що на момент огляду ОСОБА_7 продовжує страждати хронічним психічним захворюванням у вигляді простої шизофренії безперервного типу перебігу, змішаний тип дефекту, стан ремісії, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміна ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку є передчасною.
Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів, щодо особи, до якої застосовуються заходи медичного характеру №53 від 3 вересня 2020 року свідомість ясна, мислення послідовне, логічне, з елементами зісковзування, незначно сповільнене за темпом, розладів сприйняття не відмічається, цікавиться побутовими питаннями, підтримує дружні відносини з іншими пацієнтами, самостійно слідкує за своїм зовнішнім виглядом, частіше почав ходити на прогулянки, дотримується всіх вказівок медичного персоналу, в конфлікт не вступає та не підтримує, антисоціальних та суспільно небезпечних тенденцій не виявляє. Вдалося досягнути критику до прийому підтримуючого лікування та свого захворювання. Про обставини скоєного розповідає поверхнево, визнає свою вину. Інтелект та всі види пам`яті відповідають віковій та здобуті освіті, суїцидальні думки заперечує. Плани на майбутнє будує формально.
Таким чином вдалося досягнути відновлення критики до власного стану та підтримуючого лікування, значного послаблення хворобливих переживань та впливу їх на поведінку, що може свідчити про досягнення стану ремісії, типу С.
Згідно ч. 2 ст. 514 КПК України, зміна або припинення примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Оскільки ОСОБА_7 на даний час суспільної небезпеки не представляє, не потребує продовження примусового медичного лікування у психіатричному закладі зі звичайним типом нагляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задоволити, а ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву заступника генерального директора з експертизи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні» ОСОБА_11 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку
Керуючисьст. ст. 405, 407,409, 419, 514 КПК України, 95 КК України колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволити.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 січня 2021 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву заступника генерального директора з експертизи ОСОБА_11 комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні».
Змінити примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4