Справа № 127/4780/21
Провадження № 1-кп/127/222/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0001891 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, із середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно ковалем у приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Ореl Astra», державний номерний НОМЕР_1 , рухаючись по в. м. Вінниці по вул. Ватутіна зі сторони смт. Турбів, зі швидкістю 60 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість в населеному пункті, в районі електроопори № 30, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого, втратив контроль над безпечним керуванням транспортного засобу та як наслідок допустив зіткнення з електроопорою.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_10 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1177/12598 від 22.12.2020, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «закрита хребетно-спинномозкова травма шийного відділу хребта - перелом-вивих 6-го шийного хребця, травматичний розрив між хребцевого диску, (забій, гематомієлія) спинного мозку, закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, скальпована рана лобно-тім`яної ділянки голови закритий перелом грудини. Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки переломо-вивих шийного хребця, ушкодження спинного мозку в шийному відділі являються небезпечними для життя в момент заподіяння».
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 760 від 12.11.2020: «В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Ореl Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».
Таким чином, ОСОБА_4 , за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що потерпіла ОСОБА_10 є рідною сестрою його дружини, з якою вони підтримують сімейні відносини. ОСОБА_4 пояснив, що він того дня 17.10.2020 рухався на автомобілі марки Ореl Astra з смт. Турбова Вінницької області до м. Вінниці, дорогою якою завжди їздив на роботу. У автомобілі на передньому сидінні знаходилась потерпіла ОСОБА_11 , яка була не пристебнута ременями безпеки, а на задньому сидінні були ще двоє пасажирів. Того дня були дуже погані погодні умови, йшов сильний дощ, у зв`язку з чим утворилась невеличка річка на дорозі, в`їхавши в неї, автомобіль став некерованим. Обвинувачений зазначив, що у зв`язку з вищевказаними погодними умовами він, не належним чином оцінивши дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з електроопорою. ОСОБА_4 зазначив, що він надавав допомогу ОСОБА_12 , яка отримала значні тілесні ушкодження, одразу після ДТП, а також під час проходження лікування та реабілітації. Обвинувачений повідомив суду, що він надає постійно допомогу потерпілій ОСОБА_13 та її сім`ї як матеріальну так і іншу допомогу, зокрема: відвозить дітей до школи, привозить ліки, возить саму ОСОБА_14 на реабілітацію. Крім того, обвинувачений зазначив, що і в подальшому він зобов`язується допомагати потерпілій та її сім`ї, оскільки розуміє, що з його вини сталась вказана ДТП та внаслідок якої потерпіла отримала травми. Обвинувачений просив суд суворо його не карати та не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 є його зятем. Потерпілий зазначив, що він не був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, лише може повідомити, що того дня 17.10.2020 був сильний дощ. ОСОБА_6 зазначив, що претензій будь якого характеру до ОСОБА_4 в нього та його доньки ОСОБА_15 немає. Вони продовжують підтримувати сімейні відносини. ОСОБА_16 разом зі своєю дружиною надавали та надають на даний час необхідні кошти на лікування ОСОБА_17 , ОСОБА_18 возить ОСОБА_14 на реабілітацію, привозить необхідні ліки. При визначенні міри покарання потерпілий просив не позбавляти волі ОСОБА_4 та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки він єдиний на даний час хто може возити потерпілу на реабілітацію до м. Вінниці, та привозити необхідні їй ліки.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.
Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який є раніше не судимим.
Зокрема, судом враховано довідку-характеристику № 02-41/109 від 05.02.2021 року наданої Виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За період проживання на території громади скарг щодо нього до сільської ради не надходило.
Згідно довідки-характеристику № 900 та довідки № 899 від 25.02.2021 виданої Виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . До складу його сім`ї входить: дружина ОСОБА_19 , 1989 р.н., син ОСОБА_20 , 2011 р.н., син ОСОБА_21 , 2018 р.н. За період проживання на території громади скарг щодо нього до селищної ради не надходило. По місцю проживання характеризується позитивно.
Згідно довідки КНП «Вінницька центральна районна клінічна лікарня» № 2108/200/2020 від 29.12.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Згідно свідоцтва про шлюб виданого виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 25.07.2010 року серія 1-АМ №087372, ОСОБА_4 25.07.2010 зареєстрував шлюб з ОСОБА_22 .
Згідно свідоцтва про народження виданого виконкомом Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 14.02.2011 року серія НОМЕР_2 , ОСОБА_21 є батьком ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 08.08.2018 року серія НОМЕР_3 , ОСОБА_21 є батьком ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування моральної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою. Судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування моральної шкоди, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Прийнято до уваги відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого, з яким вони підтримують сімейні відносини, надання обвинуваченим матеріальної допомоги потерпілій на лікування, а також те, що потерпілий просив призначити покарання для обвинуваченого без позбавлення волі та без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Враховуючи те, що обвинувачений надає допомогу потерпілій у виді транспортування останньої до лікарні в м. Вінницю у зв`язку з триваючою реабілітацією, суд приходить до переконання про необхідність призначення покарання без позбавленням права керування транспортними засобами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 30 копійок, оскільки їх проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, ст. ст. 65-66, 75, 76, 286 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 30 копійок.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2020 року, на автомобіль марки «Ореl Astra», державний номерний НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_23 та перебував у користуванні ОСОБА_4 скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню №0001891, а саме:
- автомобіль марки «Ореl Astra», державний номерний НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , який поміщений на спеціальний майданчик ГУНП у Вінницькій області для тимчасово затриманих транспортних засобів повернути особі, у користуванні якої перебував даний автомобіль ОСОБА_4 .
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: