печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваних - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000469, -

В С Т А Н О В И В :

22.07.2021 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000469.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000469 від 31.03.2021 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння грошовими коштами громадянина ОСОБА_9 в особливо великих розмірах шляхом обману за попередньою змовою групою осіб.

Так, слідчий вказує, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчується 30 липня 2021 року, однак внаслідок особливої складності даного кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих (розшукових) дій, які необхідно ще провести, а також тривалістю проведення судових експертиз, завершити досудове розслідування у вказаний строк немає можливості, оскільки з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно: здійснити тимчасові доступи до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, а саме про зв`язок абонентських номерів, якими користувалися підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші учасники кримінального провадження, і провести аналіз здобутих відомостей; здійснити тимчасовий доступ до рахунків, за якими закріплено банківські картки, вилучені в ході обшуків у підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;встановити осіб потерпілих, яким було завдано шкоди внаслідок злочинної діяльності підозрюваних, та допитати їх щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; встановити інших осіб, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень підозрюваними, та допитати їх як свідків;розсекретити, вивчити зміст та долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи негласних слідчих (розшукових) дій;після розсекречення носіїв інформації проведених негласних слідчих (розшукових) дій, призначити судові фоноскопічні експертизи з метою ідентифікації і діагностики особистості по голосу і мови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час обговорення між ними плану реалізації злочину;витребувати висновки 6 призначених судових балістичних експертиз, 2-х комп`ютерно-технічних експертиз та експертизи холодної зброї;за результатами проведених комп`ютерно-технічних експертиз здійснити огляди отриманої інформації та за необхідності призначити порівняльні експертні дослідження; за необхідності провести одночасні допити між підозрюваними та іншими учасниками кримінального провадження; перевірити інформацію про можливу причетність підозрюваних до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень; провести інші процесуальні, слідчі (розшукові) дії, необхідність у яких може виникнути в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні; з урахуванням зібраних матеріалів та доказів у кримінальному провадженні вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних та повідомити ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про остаточну підозру; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий вказує, що зазначені слідчі та процесуальні дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин.

Дані слідчі (розшукові) і процесуальні дії та результати судових експертиз мають важливе значення для кваліфікації дій підозрюваних, встановлення ступеня участі кожного у вчиненні злочину та їх результати можуть бути використані як докази під час судового розгляду. Указані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не можуть бути завершені до закінчення трьохмісячного строку досудового розслідування у зв`язку з особливою складністю провадження, пов`язаною зі значною кількістю і тривалістю слідчих (розшукових) дій та проведенням судових експертиз.

У ході проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій можуть бути отримані додаткові докази злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також встановлені обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, на підставі яких у ході судового розгляду можливим буде всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження та прийняти обґрунтоване та законне остаточне процесуальне рішення.

У зв`язку з викладеним із метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців.

Обставини, що перешкоджали здійснити вказані процесуальні, слідчі (розшукові) дії у передбачений законом строк: тривалість проведення призначених судових експертиз, які на цей час не закінчено, значний обсяг слідчих (розшукових) дій.

Так, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000469, відповідно до ст. 219 КПК України, обчислюється з 30.04.2021, тобто з дня повідомлення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про підозру.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_6 поклались на розсуду суду, щодо вирішення даного клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши що воно є необґрунтованим та безпідставним.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Частиною 2 статті 219 КПК України, передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст.294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в не встановлений час та місці в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 на початку 2021 року з метою створення уявлення про його участь у формуванні державної політики у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг повідомив особам із кола знайомих завідомо неправдиву інформацію про те, що у найближчому майбутньому його повинні призначити на посаду Міністра внутрішніх справ України. У подальшому ОСОБА_6 повідомив про злочинний план свого знайомого ОСОБА_7 , який схвалив його і дав згоду на участь у спільному вчиненні шахрайських дій з метою протиправного збагачення.

У березні 2021 року ОСОБА_9 , який обіймає посаду начальника відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, під час зустрічі зі своїм товаришем, до якого органом досудового розслідування застосовано заходи безпеки у вигляді зміни прізвища на ОСОБА_10 , повідомив йому про свій намір просунутись по службі та обійняти посаду середнього чи вищого керівного складу поліції у м. Києві чи Київській області. Після того ОСОБА_10 , усвідомлюючи факт знайомства свого товариша ОСОБА_11 з чоловіком, який найближчим часом має бути призначений на посаду Міністра внутрішніх справ України, звернувся до нього з проханням дізнатися про наявність вакантних посад у структурі Національної поліції України на території м. Києва та Київської області, а також про проведення конкурсів або атестацій, які відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України «Про Національну поліцію» можуть передувати рішенню керівника, уповноваженого призначати осіб на такі посади. 19.03.2021 ОСОБА_11 під час телефонної розмови в мобільному додатку «WhatsApp» зі своїм знайомим ОСОБА_7 повідомив його про згаданий намір діючого співробітника поліції просуватись по службі. Згідно з попередньою домовленістю з ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , володіючи неправдивою інформацію про призначення свого знайомого ОСОБА_6 на посаду Міністра внутрішніх справ України та його товариські відносини з ОСОБА_7 , звернувся до останнього з проханням дізнатися про проведення конкурсів або атестацій, які можуть передувати рішенню керівника, уповноваженого на призначення на на керівні посади.

Відповідно до відведеної ОСОБА_6 ролі ОСОБА_7 , діючи умисно та з корисливим мотивом, 21.03.2021, усвідомлюючи неправдивість інформації з приводу призначення ОСОБА_6 на посаду Міністра внутрішніх справ України, під час телефонної розмови з ОСОБА_11 в мобільному додатку «WhatsApp» попросив у нього надати відомості про кандидата, необхідні для його призначення, у зв`язку з чим ОСОБА_11 того ж дня в мобільному додатку «WhatsApp» скерував ОСОБА_7 запитувані дані, здобуті від ОСОБА_10 .

Діючи спільно, умисно, з корисливим мотивом і реалізовуючи вищевказану злочинну змову, ОСОБА_7 , будучи свідомим того, що призначення на посади поліцейських здійснюється в передбаченому законом порядку, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману під час телефонної розмови в мобільному додатку «WhatsApp» поінформував ОСОБА_11 про можливість ОСОБА_6 посприяти та гарантувати

ОСОБА_9 призначення на посаду начальника Головного управління Національної поліції в Київській області, за що необхідно сплатити грошові кошти в сумі 220 000 доларів США.

В період із 23.03.2021 по 07.04.2021 згідно з відведеною ОСОБА_6 роллю та з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_7 періодично телефонував до ОСОБА_11 , переконуючи його в узгодженні питання щодо призначення ОСОБА_9 на посаду начальника ГУНП в Київській області, що не відповідало дійсності, а також у необхідності сплати грошових коштів у згаданій сумі.

Діючи спільно, умисно, з корисливим мотивом, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України на всій території України діють карантинні заходи, по закінченню яких за умови сплати грошових коштів у сумі 220 000 доларів США ОСОБА_9 буде призначено на посаду начальника ГУНП в Київській області. Після того, 28.04.2021 приблизно о 10 год 30 хв, перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, буд. 16, ОСОБА_7 учергове запевнив ОСОБА_10 у чинності таких домовленостей. Того ж дня, близько півночі, у номер готелю «Orly Park» за адресою: АДРЕСА_1 , де перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , прибув ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 , що питання призначення ОСОБА_9 на посаду начальника ГУНП в Київській області вже вирішене на 99%, а кінцевий результат буде після 11.05.2021 і він самостійно завезе ОСОБА_9 на своєму автомобілі на територію Міністерства внутрішніх справ України, де вживе належних остаточних заходів.

29.04.2021 приблизно о 14 год 15 хв ОСОБА_7 згідно з відведеною ОСОБА_6 роллю та з метою реалізації спільного злочинного умислу, перебуваючи в салоні автомобіля разом із ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив останньому про необхідність передачі йому першої частини грошових коштів у сумі 120 000 доларів США, з яких 100 000 доларів США він мусить передати ОСОБА_6 за позитивне вирішення питання щодо призначення ОСОБА_9 на посаду. Інша частина винагороди мала бути передана після того, як відбудеться призначення на посаду.

Далі, 29.04.2021 приблизно о 14 год 20 хв, ОСОБА_7 , виконуючи відведену йому роль та діючи з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_10 24700 доларів США (справжні грошові кошти) та імітаційні засоби, подібні до 95 300 доларів США, на загальну суму 120 000 доларів США, що станом на 29.04.2021, за офіційним курсом Національного банку України, було еквівалентним 3 333 600 грн та є особливо великим розміром майнової шкоди. Вийшовши з автомобіля і маючи можливість розпорядитись отриманими коштами, ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними діями, вчиненими з корисливих мотивів, скоїли шахрайство, заволодівши чужим майном шляхом обману в особливо великому розмірі, діючи за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

29.04.2021 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України були затримані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.04.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Того ж дня, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із альтернативою у вигляді застави на суму 7268400 грн. для кожного та 22.06.2021 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком 30.07.2021 включно із альтернативою у вигляді застави на суму 1135000 грн. для кожного.

Постановою першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, а саме до 30.07.2021 року.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги ч. 4 ст. 295-1 КПК України, якою законодавець передбачив, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, обставини, які свідчать про достатність підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення підозрюваним про підозру та їх причетність до цієї події кримінального правопорушення, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судовим рішенням, так як було предметом перевірки слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу. Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість підозри, що навіть в сторонньої людини не може викликати розумних сумнівів.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено, хоча і виконано значний обсяг роботи, але для закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 0000048, необхідно продовжити строк досудового розслідування.

Крім того, слідчим в судовому засіданні було доведено те, що вказані дії не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органами досудового розслідування станом на час звернення до суду не проведено усіх слідчих без проведення яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення.

У ході проведення вказаних процесуальних дій сторона обвинувачення має на меті отримати докази та встановити як ті обставини, що викривають підозрюваного, так і обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, на підставі яких у ході судового розгляду можливим буде всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та постановити справедливе, законне і вмотивоване рішення.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії сторони обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0000469, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує особливу складність провадження та виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

З огляду на викладене та беручи до уваги позицію сторін, суд прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено необхідність в продовженні строку досудового розслідування кримінального провадження.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 28, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000469 від 31.03.2021 до шести місяців, тобто до 30.10.2021.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1