Справа № 461/4048/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/616/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 , прокурора: ОСОБА_6 ,

затриманого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

перекладача: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про продовження обраного запобіжного заходу для забезпечення видачі особи щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.05.2021 клопотання задоволено. Продовжено строк дії застосованого до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави.
Строк дії ухвали визначено до 19 липня 2021 року.
Своє рішення суд мотивує тим, що ОСОБА_7 перебуває в міжнародному розшуку, беручи до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі засудження, а також те, що ОСОБА_7 переховується від органів слідства Російської Федерації, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає екстрадиції, відсутністю обставин, які гарантують запобігання втечі особи, суддя дійшов переконання, що існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 вчинятиме дії для уникнення видачі та в подальшому притягнення його до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації, а тому наявні підстави для задоволення клопотання та продовження запобіжного заходу на строк два місяці.
На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою в задоволенні клопотання відмовити, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК. України.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що ОСОБА_7 одружений з громадянкою України ОСОБА_11 , з якою має двох малолітніх дітей, має посвідку на постійне місце проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , здобув в Україні вищу освіту, жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, на території України отримав картку платника податків, батьки ОСОБА_7 українці, ОСОБА_7 має намір набути громадянство України. Вважає, що міцність його соціальних зв`язків виключає його втечу та гарантують у подальшому його видачу, та надають підстави застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладенні в ній мотиви, просять апеляційну скаргу задоволити.
Прокурор під час апеляційного розгляду апеляційну скаргу заперечив, судове рішення вважає законним та обґрунтованим, просить ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, виступ сторони захисту, прокурора про законність судового рішення, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з таких підстав.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст. 584 КПК України.

Відповідно до змісту ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 7 ст.584 КПК України, після одержання клопотання слідчий суддя встановлює особу, пропонує їй зробити заяву, перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників.

У відповідності до ч. 8 ст.584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Згідно ч. 10 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Частиною 11 статті 584 КПК України передбачено, що у межах строку екстрадиційного арешту слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Судове рішення щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону дотримано у повному обсязі.

З матеріалів провадження встановлено, що постановою оперуповноваженого Відділу карного розшуку Міністерства внутрішніх справ Росії по Туапсинському району від 12 квітня 2017 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

Постановою Тверського районного суду м. Москви від 31 травня 2017 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У матеріалах клопотання наявний запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 30 п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 п.п. «а» ч. 4 ст. 228.1, п.п. «а», «г» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30 ч. 5 ст. 228.1, ч. 5 ст. 228.1, п. «а» ч. 4 ст. 174.1 КК Російської Федерації.

Встановлено, що ОСОБА_7 є уродженцем м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, Українська Радянська Соціалістична Республіка, є громадянином Російської Федерації.

Згідно з ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2020 року, щодо ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 (сорок) діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, з утриманням в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2021 року застосовано до громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації строком на 60 діб, тобто до 29 березня 2021 року включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року задоволено клопотання керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_12 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Дана ухвала Галицького районного суду м. Львова від 25 березня 2021 року ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року залишена без змін.

Інкриміновані ОСОБА_7 злочини за законодавством України є екстрадиційними, оскільки відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, строк давності притягнення затриманого до відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчився.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційгий арешт),належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази, та дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 8 ст. 584 КПК України, не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі щодо ОСОБА_7 , перевірив наявність обставин, які згідно зі ст.584 КПК України, є підставою для застосування та продовження екстрадиційного арешту, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до його фактичної передачі правоохоронним органам Російської Федерації, для притягнення до кримінальної відповідальності, в межах строку його екстрадиційного арешту.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_7 доказів того, що його визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, належності до громадянства України, не надав, йому раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при застосуванні якого встановленні ризики, передбаченні ст.177 КПК України, перебуває у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави, інкриміновані йому злочини за законодавством України є екстрадиційними, строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідно до ст.49 КК України, не закінчились, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи захисника про не врахування слідчим суддею, міцності соціальних зв`язків ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з ухвали, такі обставини враховані слідчим суддею, а також враховуються і апеляційним судом поряд з іншими обставинами, однак на цьому етапі такі обставини не можуть бути самостійною підставою для прийняття рішення про відмову у продовженні застосуванні екстрадиційного арешту.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про наявність підстав для продовження тримання ОСОБА_7 під вартою для забезпечення його видачі Російській Федерації, належним чином дослідив матеріали клопотання та додані до нього докази та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4