Справа № 308/7070/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000075 старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військової та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адерсою: АДРЕСА_2 , заступника начальника ВІПС «Заболоття» з персоналу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 24.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у Державній прикордонній службі України на посаді заступника начальника ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з персоналу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по особовому складу) №174-ОС від 05.04.2021, ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) з персоналу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому, старший лейтенант ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника начальника ВІПС «Заболоття» з персоналу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 та виконуючи обов`язки згідно вказаної посади, є військовою службовою особою правоохоронного органу спеціального призначення.

Однак, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника начальника ВІПС «Заболоття» з персоналу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовою службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у порушення вищевказаних вимог законодавства вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 20.05.2021 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел щодо його особистого незаконного збагачення, використовуючи при цьому займану посаду та із залученням до вказаної діяльності знайомих йому осіб з числа місцевих жителів.

Надалі, реалізуючи вищевказаний умисел щодо його особистого незаконного збагачення, використовуючи при цьому займану посаду, 20.05.2021 близько 15:00 год., перебуваючи в с. Фертешолмаш, між місцевим жителем ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відбулась зустріч, під час якої ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 своє сприяння у безперешкодному переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України в зоні відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом надання інформації про порядок охорони державного кордону, розміщення прикордонних нарядів на ділянці відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 за умови надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди ОСОБА_4 та іншим військовослужбовцям в сумі 50 доларів США за кожен з незаконно переміщених ящиків тютюнових виробів.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився, при цьому, розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

В подальшому, у невстановлений час та місці відбулась телефонна розмова, в ході якої ОСОБА_4 підтвердив свої дійсні наміри щодо сприяння ОСОБА_7 у протиправному безперешкодному переміщенні тютюнових виробів через державний кордон України поза пунктом пропуску в ніч з 31.05.2021 на 01.06.2021 в межах відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі, ОСОБА_4 з використанням службової інформації щодо порядку охорони державного кордону, а саме розміщення прикордонних нарядів на ділянці відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав в ніч з 31.05.2021 на 01.06.2021 із використанням мобільного телефону вказану службову інформацію ОСОБА_7 , з використанням якої у ОСОБА_7 була наявна можливість здійснити незаконне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України поза пунктом пропуску в ніч з 31.05.2021 на 01.06.2021 в межах 16 прикордонного знаку.

Так, ОСОБА_4 , 01.06.2021 близько 21.00 год. обіймаючи заступника начальника ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з персоналу ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , всупереч інтересів служби та вимог ст.ст. 3, 6, 14, 19, 24, 33 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, «Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України», що затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.04.2016 №311, перебуваючи у с. Фертешолмаш, Берегівського району Закарпатської області, неподалік цвинтаря по АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в автомобілі марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , на якому прибув до місця зустрічі, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 1000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становило 27 430,00 грн.), за вчинення ним вищевказаних дійщодо безперешкодного переміщення через державний кордон України поза пунктом пропуску тютюнових виробів у кількості 20 ящиків, з використанням свого службового становища.

02 червня 2021 року гр. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, а саме прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Одночасно зауважив, що позиція сторони захисту має місце та імовірно більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що його підзахисний є молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, з часу затримання до початку розгляду клопотання не допускав порушень процесуальної поведінки. Вказав, що вказаним прокурором ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України може запобігти захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив обрати йому більш м`який запобіжний захід та підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000075 від 24.05.2021 р., органом досудового розслідування П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР розташованого у місті Львові здійснюється розслідування кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, не веде аморальний спосіб життя.

Також слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР до моменту звернення з даним клопотанням пройшло сім днів, підозрюваний ОСОБА_4 не ухилявся від органу досудового розслідування, доказів зворотного надано не було, та не допускав порушень процесуальної поведінки.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого та прокурора за їх першою вимогою;

2) заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в нічний період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.;

3) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 01 серпня 2021 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1