печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
10.07.2021 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене 09.07.2021 під час затримання ОСОБА_5 майно.
16 липня 2021 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у її відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

Власник вилученого майна та його захисник у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Відповідно до ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі прокурор та власника вилученого майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001299 від 15.06.2021 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 09.07.2021 Генеральний директор Державного підприємства «класифікаційне товариство Регістром судноплавства України» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій поєднаного із вимаганням, діючи за попередньою змовою з Головним фахівцем Державного підприємства «класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» ОСОБА_6 одержав від директора ТОВ «Оптіма Стар» ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі в сумі 2000 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ на 09.07.2021 в перерахунку на національну валюту складає 54 572 грн.) за видачу Державним підприємством «класифікаційне товариство Регістром судноплавства України» «сертифікату системи якості» та «свідоцтва про визнання підприємства».

09.07.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Під час затримання у ОСОБА_5 вилучено мобільний телефон Iphone X IMEI НОМЕР_1 з сім - картою мобільного оператора Life НОМЕР_2 .

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрювані у кримінальному проваджені здійснювали спілкування між собою та іншими особами за допомогою мобільних телефонів, під час якого здійснювалася розробка та обговорення злочинного плану вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що вилучений мобільний телефон та сім-картка містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення та враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, вказаний мобільний телефон та сім-картка мають значення речового доказу у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

09.07.2021 винесено постанову про визнання вилученого 09.07.2021 під час затримання ОСОБА_5 майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, з метою забезпечення збереження речових доказів, на вилучені речі у ході обшуку, необхідно накласти арешт.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 09.07.2021 винесено постанову про визнання вилученого 09.07.2021 під час затримання ОСОБА_5 майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 09.07.2021 під час затримання ОСОБА_5 майно, а саме мобільний телефон Iphone X IMEI НОМЕР_1 та сім - карту мобільного оператора НОМЕР_3 НОМЕР_2 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1