Провадження №: 1-кп/755/528/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2019 за № 0000842 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Дніпровським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за № 0000842 від 24.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на більш м`який, який не пов`язаний з позбавленням волі.
Клопотання захисника ОСОБА_5 мотивовано тим, що зі сторони обвинувачення не встановлено жодного прямого доказу причетності ОСОБА_3 до висунутого йому обвинувачення, до останнього застосовано найсуворіший запобіжний захід. Зазначив, що майновий стан обвинуваченого не дозволяє йому переховуватись тривалий час, крім того, проживає разом з бабусею, яка потребує постійного догляду.
Враховуючи наведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час перебуває під вартою, своєю поведінкою не створював приводу вважати, що матиме місце неналежне ставлення з його боку до процесуальних обов`язків, свідчить на користь того, що наразі наявні підстави для зміни запобіжного заходу на непов`язаний із триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.
Прокурор вважав, що встановлені судом ризики у попередніх рішеннях продовжують існувати та не зменшились. При цьому, стосовно можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_3 про які, просила сторона захисту заперечував.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного та обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За наслідками розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого або продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, суд у відповідності до ст. 331 КПК України своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує строк їх дії на строк, що не перевищує двох місяців.
Вирішуючи питання про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосовувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
В межах даного кримінального провадження до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався декілька разів. Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , судом неодноразово досліджувалось як питання обґрунтованості підозри повідомленої останньому, так і те, що останній набув статусу обвинуваченого.
Тобто, судом враховано наявність у цьому кримінальному провадженні обставин, які можуть переконати неупередженого спостерігача, що обвинувачений ОСОБА_3 можливо вчинив інкримінований йому злочин, що за позицією ЄСПЛ в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» є обґрунтованою підозрою.
Також, враховуючи стадію кримінального провадження, суд позбавлений можливості дати оцінку та здійснити аналіз висновків експертів та інших матеріалів до дослідження яких ще не перейшов.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відносяться до тяжкого злочину. Санкція інкримінованого обвинуваченому злочину ч. 3 ст. 307 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Так, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 та продовженні строку дії цього запобіжного заходу, судом враховувались наявні ризики можливої неправомірної поведінки обвинуваченого, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Міра покарання, призначення якої передбачається обвинуваченому ОСОБА_3 , у разі доведення його винуватості та усвідомлення обвинуваченим цієї обставини, переконливо дає підстави вважати, що продовжують існувати такі ризики неправомірної процесуальної поведінки як: переховування від суду, тобто ризик втечі обвинуваченого, а так само здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки на даний час у вказаному кримінальному провадженні жоден потерпілий, свідок та експерт не допитані.
При цьому, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час утримується під вартою, стосовно інших обвинувачених, у вчиненні кримінального правопорушення, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 ККУ, яке перебуває на розгляді в Дніпровському районному суду м. Києва, обвинуваченим запобіжний захід не обраний, роль обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення є фактично ідентичною, у зв`язку із наведеним та виходячи із принципів справедливості та співрозмірності, суд дійшов висновку, що слід задовільнити клопотання сторони захисту та змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.
Судом також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються обставини, а саме дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , , який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має соціальні зв`язки.
Наведені у клопотанні та наявні у розпорядженні суду матеріали щодо даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість запобігання, передбаченим ст. 177 КПК України та встановленим судом ризикам, може бути досягнута на даний час шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.
Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 181, 201, 202, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на більш м`який, який не пов`язаний з позбавленням волі задовольнити.
Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, офіційно не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт, в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 02 жовтня 2021 року включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі суду, негайно.
Покласти на ОСОБА_3 строком до 02 жовтня 2021 року включно, такі обов`язки:
1) не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
3) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_11 .
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: