КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/3133/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 , огли
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, задовольнити частково клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою із застосуванням права внесення застави у передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 181 600 гривень.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою, а також такою, що прийнята всупереч вимогам ст. ст. 2, 9, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 370, 372 КПК України, внаслідок неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
В порушення вимог ст. 372 КПК України вступна частина ухвали не містить місця народження і місця проживання підозрюваного, описова частина ухвали не містить мотивів неврахування належних доказів сторони захисту про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, не містить мотивів та посилання на докази на підставі яких суд встановив ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не містить мотивів неврахування тверджень сторони захисту про необґрунтованість підозри та відсутність складу кримінальних правопорушень інкримінованих підозрюваному, що виключає обрання будь-якого запобіжного заходу, резолютивна частина не містить порядку набрання ухвалою законної сили, що свідчить про ухвалення незаконного рішення.
Апелянт зазначає, що повідомлення про підозру щодо події біля кафе «Шафран» 22.12.2016 особисто ОСОБА_7 не вручена, вона формально вручена сторонній особі 14.02.2018 голові Старовірівської сільської ради. Потерпілими в червні 2017 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , подано заяви про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ст. 125 КК України та про закриття кримінального провадження. Додатково допитані в якості потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , зазначили, що факт вчинення кримінального правопорушення дійсно був, але вони не впевненні що його вчинив ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що фотокартки у протоколі проведення слідчого дії пред`явлення особи до впізнання не чіткі та вони вважають, що ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , на місці вчинення кримінального правопорушення взагалі не було. Потерпілі відмовилися від цивільного позову. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , повідомили, що протоколи допитів від 25.12.2016 та 15.04.2017 були ними підписані під тиском, ОСОБА_7 жодним чином не впізнають, на місці вчинення кримінального правопорушення його взагалі не було. Клопотання слідчого не містить достатніх доказів причетності ОСОБА_7 , до вказаного кримінального провадження.
Апелянт звертає увагу на те, що у ОСОБА_7 , було примусово відібрано біологічні зразки, однак примусове відібрання біологічних зразків протирічить Європейському законодавству щодо прав людини.
Також апелянт вказує, що слідчим суддею не дотримано обов`язку зазначення в ухвалі про тримання ОСОБА_7 , у Київському слідчому ізоляторі № 13, місце знаходження вул. Дегтярівська, 13, м. Київ.
Крім того апелянт не погоджується із відсутністю визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки відсутність застосування альтернативного розміру застави є необґрунтований та є не доведеним існуванням виключних обставин, що би надавали підстави не застосовувати заставу.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без зміни, вислухавши поручителя, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.12.2016 р. приблизно о 21:10 год. у приміщенні кафе «Шафран» за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 303 перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 . У цей час у приміщення означеного кафе зайшов ОСОБА_20 та через деякий час вийшов на паркувальний майданчик, де знаходились автомобілі зазначених осіб.
Поведінка ОСОБА_20 здалася ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 підозрілою та вказувала на їх думку про наміри ОСОБА_20 вчинити дії, направлені на незаконне заволодіння їхніми транспортними засобами.
З метою з`ясування причин підозрілої поведінки ОСОБА_20 ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 вийшли з приміщення кафе на вулицю та почали наближатися до нього. Побачивши це, ОСОБА_20 почав тікати, втім ОСОБА_11 наздогнав його та схопив за одяг.
Після цього о 21:28 год. знайомі ОСОБА_20 ОСОБА_7 , ОСОБА_21 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, які знаходились в автомобілі марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 навпроти кафе «Шафран», використовуючи зазначені обставини як незначний привід для вчинення хуліганських дій, підбігли до ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 та, діючи спільно з ОСОБА_20 , маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, діючи безпричинно з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю почали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , які у той час знаходились на зазначеному майданчику.
Особисто ОСОБА_21 наніс ОСОБА_11 один удар кулаком лівої руки в область лівого виску, а ОСОБА_20 умисно наніс ОСОБА_11 один удар кулаком лівої руки в область лівого ока і у цей же час ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 один удар кулаком правої руки в область верхньої губи зліва. Від вказаних ударів ОСОБА_11 впав на землю і не міг чинити опору, однак, незважаючи на це, ОСОБА_21 спільно з ОСОБА_20 та ОСОБА_7 продовжили наносити удари ногами ОСОБА_11 , завдавши йому не менше трьох ударів ногами по тулубу, у той час, як останній лежав на землі, чим згідно висновку судово-медичної експертизи № 7614-ая/15 від 23.12.2016 р. спричинили потерпілому ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, садна на тілі та верхній губі, а також лівій навколоочній ділянці з крововиливом.
Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії, та грубо порушуючи громадський порядок, ОСОБА_21 , діючи у групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановленою слідством особою, почали безпричинно з особливою зухвалістю умисно наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла ОСОБА_10 , при цьому висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою. Зокрема, ОСОБА_21 наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки у ділянку голови справа, від якого ОСОБА_10 впав на землю та втратив свідомість. Далі ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та невстановлена особа продовжили наносити ОСОБА_10 удари, завдавши не менше пяти ударів ногами по тулубу та обличчю, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи № 7616-ая/15 від 23.12.2016 р. потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у виді синців на голові.
Надалі невстановлена слідством особа умисно нанесла ОСОБА_12 один удар кулаком руки в область спини, від якого останній впав на землю на лівий бік. ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, продовжуючи свої хуліганські дії, та, грубо порушуючи громадський порядок, почали безпричинно з особливою зухвалістю наносити ОСОБА_12 удари по різним частинам тіла, завдавши не менш чотирьох ударів ногами по тулубу та обличчю, спричинивши останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 7613-ая/15 від 23.12.2016 р. легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу правого очного яблука та садна на обличчі.
Після цього ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа сіли у автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_21 , припаркований ними біля будинку по вул. Ак. Павлова, 307 в м. Харкові, залишивши місце вчинення злочину.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.12.2016 р. приблизно о 21:30 год. ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, знаходячись у автомобілі марки «Toyota Land Cruiser» р.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 307, виявили відсутність особистих речей ОСОБА_21 , а саме: мобільного телефону марки «Iphone 5» та бейсболки синього кольору.
Усвідомлюючи, що загублені речі на місці скоєння злочину можуть сприяти встановленню особи ОСОБА_21 , а також бути доказами у викритті ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та невстановлеої особи у вчинені кримінального правопорушення, останні вирішили повернутись на місце скоєння злочину з метою відшукання зазначених речей ОСОБА_21 .
Припускаючи, що зазначені речі ними були загублені під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , з метою повернення цих речей ОСОБА_21 спільно із ОСОБА_20 і ОСОБА_7 повернулись на місце скоєння злочину, а саме: на паркувальний майданчик, але не знайшовши там розшукуваних речей, направились до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розуміючи, що зазначені речі могли бути підібрані ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Після цього приблизно о 21:58 год., зайшовши до приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_21 , ОСОБА_20 і ОСОБА_7 , не побачивши ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , почали самостійно розшукувати мобільний телефон марки «Iphone 5» та бейсболку синього кольору.
У подальшому ОСОБА_21 забрав у працівника вказаного кафе ОСОБА_16 свій мобільний телефон марки «Iphone 5» та бейсболку синього кольору, які раніше до приміщення кафе заніс ОСОБА_10 .
Після чого ОСОБА_21 , виходячи з приміщення кафе, побачив у залі на першому поверсі кафе на стільці куртку, що належала ОСОБА_10 , та у нього раптово виник умисел на заволодіння чужим майном, реалізуючи який, ОСОБА_21 , усвідомлюючи, що за його противоправними діями спостерігає адміністратор вказаного кафе ОСОБА_22 , діючи з корисливих мотивів, відкрито з карману куртки заволодів чужим майном, а саме: ключем від автомобіля марки «Lexus GX 460», 2011 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 14 368 грн.
Далі цього ж вечора о 21:30 год. ОСОБА_21 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановленою слідством особою, знаходячись у салоні автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_21 , під керуванням останнього на перехресті вулиць Ак. Павлова і Валентинівська в м. Харкові побачили автомобіль марки «Lexus ES 250», р.н.з. НОМЕР_3 , в якому знаходився ОСОБА_13 .
Маючи раптово виниклий спільний злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи у громадському місці, діючи безпричинно, з особливою зухвалістю, ОСОБА_21 у групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановленою слідством особою, залишили автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 та підійшли до автомобіля марки «Lexus ES 250», р.н.з. НОМЕР_3 , де, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_13 , почали безпричинно погрожувати йому застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я. При цьому ОСОБА_21 , діючи у групі із ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановленою слідством особою, умисно і узгоджено між собою під час хуліганських дій за допомогою предметів, заздалегідь заготовлених ними для нанесення тілесних ушкоджень, намагались заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_13 .
Так, ОСОБА_21 , використовуючи пристрій для відстрілу патронів травматичної дії, з хуліганських мотивів безпричинно, погрожуючи ОСОБА_13 заподіяти тілесні ушкодження за допомогою вказаного предмету, умисно наніс ним три удари по лобовому склу вказаного автомобіля, чим пошкодив його. Одночасно з цим ОСОБА_7 , використовуючи ніж, з хуліганських мотивів безпричинно умисно прорізав задню ліву шину автомобіля марки «Lexus ES 250», р.н.з. НОМЕР_3 , а ОСОБА_20 , діючи умисно і узгоджено у групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_21 та невстановленою слідством особою, із хуліганських мотивів безпричинно наніс декілька ударів ногами по передній пасажирській двері зазначеного автомобіля. ОСОБА_13 , побоюючись за своє життя та здоров`я, усвідомлюючи реальну небезпеку, на вказаному автомобілі почав рух заднім ходом.
Під час виїзду з паркувального майданчика на перехресті вулиць Ак. Павлова і Валентинівська у м. Харкові ОСОБА_13 , рятуючись від неправомірних дій вказаних осіб, порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «Chevrolet Aveo» р.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_23 , який у цей час зупинився на перехресті на червоний сигнал світлофору, у зв`язку з чим було порушено нормальний рух транспорту на зазначеній ділянці автодороги.
Після чого ОСОБА_13 , побоюючись продовження хуліганський дій з боку ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановленої слідством особи, продовжив рух по вулиці Ак. Павлова м. Харкова у напрямку Московського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Халтуріна, 30.
ОСОБА_21 у групі із ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановленою слідством особою, продовжуючи свої хуліганські дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, сіли у автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_21 та почали переслідувати автомобіль марки «Lexus ES 250», р.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 .
Під час переслідування та руху по вул. Ак. Павлова у м. Харкові, яка є громадським місцем та у цей час доби автодорогою із жвавим рухом транспортних засобів, порушуючи нормальний дорожній рух та спокій громадян, ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановлена слідством особа здійснили постріли з невстановленої у ході досудового розслідування зброї та, неназдогнавши ОСОБА_13 , припинили свої хуліганські дії.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та невстановленої слідством особи, які виразились у пошкодженні автомобіля марки «Lexus ES 250», р.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 , останньому спричинені матеріальні збитки, які згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 113 від 23.01.2017 р. становлять 120 706 грн.
У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та іншої невстановленої особи виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом незаконного заволодіння транспортними засоби преміум класу з можливістю їх подальшого використання у власних потребах, повернення за грошову винагороду власникам або продаж автомобільних запчастин на станції технічного обслуговування автомобілів.
Реалізуючий свій злочинний умисел, у невстановлений час ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та інша невстановлена на даний час особа зустрілись у невстановленому місці, обговорили план спільних дій, спрямований на незаконне заволодіння транспортними засобами, та погодили між собою конкретні дії кожного.
Зокрема, згідно зазначеного плану ОСОБА_18 спільно з ОСОБА_24 повинні підшукувати та облаштовувати приміщення для переховування та зберігання викрадених транспортних засобів. Крім того ОСОБА_18 повинен за допомогою невстановлених технічних засобів відкривати двері автомобілів, якими зловмисники планують заволодіти, проникати всередину та запускати двигун. ОСОБА_7 повинен доставляти співучасників до місця вчинення злочину, здійснювати транспортування викрадених автомобілів в місця переховування та зберігання, а невстановлена на даний час особа займатися пошуком автомобілів, якими група осіб планує заволодіти, а також іншим чином сприяти у вчиненні злочинів.
У подальшому на виконання попередньо обговореного злочинну плану у період часу з 01:00 год. до 01:30 год. 20.03.2021 р. ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та інша невстановлена на даний час особа на автомобілі марки «HONDA» р.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_7 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибули за адресою: м. Харків, проспект Григоренка, 33.
Вийшовши з автомобіля зазначені особи, використовуючи заходи самоперевірки, тобто, перевіряючи чи не слідкує за ними жодна особа, попрямували до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
У дворі зазначеного будинку ОСОБА_7 та невстановлена на даний час особа почали ходити колами та розглядати припарковані автомобілі та громадян, які перебували у дворі, після чого попрямували у напрямку будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час пошуку ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та невстановленою особою біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 був виявлений автомобіль марки «Lexus RX 350» білого кольору, 2013 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_6 .
В подальшому о 01:32 год. 20.03.2021 р. ОСОБА_18 , перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно за попередньо змовою із ОСОБА_7 та невстановленою на даний час особою, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння транспортним засобом невстановленим предметом відкрив двері автомобіля марки «Lexus RX 350» білого кольору, 2013 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вартість якого на даний час встановлюється.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_18 у невстановлений спосіб запустив двигун автомобіля марки «Lexus RX 350» білого кольору, 2013 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_6 та почав на ньому рухатись до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де його очікували ОСОБА_7 та невстановлена на даний час особа.
У подальшому о 01:33 год. ОСОБА_18 вийшов із-за керма автомобіля марки «Lexus RX 350» білого кольору, 2013 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_6 , а на його місце сів ОСОБА_7 , який діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_18 та невстановленою особою, з корисливих мотивів та з метою доведення до кінця спільного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, попрямував на вказаному автомобілі у напрямку проспекта Олександрівського в м. Харкові.
У свою чергу ОСОБА_18 та невстановлена на даний час особа попрямували на АДРЕСА_4 , де о 01:37 год. сіли у автомобіль марки «HONDA» р.н.з. НОМЕР_5 та поїхали на перехрестя вулиць Миру і Інженерної в с. Чкалове, Чугуївського району Харківської обл., де їх очікував ОСОБА_7 на автомобілі марки «Lexus RX 350» білого кольору, 2013 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_6 , яким останні незаконно заволоділи.
Далі, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, викрадений автомобіль ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та невстановлена особа помістили до підготовленого заздалегідь гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , GPS-координати: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .
Виконавши спільно вказані дії, ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та невстановлена особа довели свій злочинний умисел до кінця та незаконно заволоділи транспортним засобом: автомобілем марки «Лексус RX 350» білого кольору, 2013 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_6 .
Крім того, продовжуючи свої незаконні дії, реалізуючи попередньо узгоджений план, ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та невстановлена на даний час особа о 04:16 год. 20.03.2021 р. на автомобілі марки «HONDA» р.н.з. НОМЕР_5 прибули у двір будинку за адресою: АДРЕСА_6 , де, вийшовши з авто, почали оглядати припарковані автомобілі та громадян у дворі.
Під час пошуку ними було виявлено автомобіль марки «Lexus RX350» білого кольору, 2017 р. випуску, р.н.з. НОМЕР_10 .
о 04:25 год. 20.03.2021 р. згідно відведеної ролі ОСОБА_18 , діючи умисно, повторно за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою особою з метою незаконного заволодіння транспортним засобом підійшов до припаркованого біля будинку за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 65-Г автомобіля марки «Lexus RX350» білого кольору, 2017 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_10 , VIN: НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вартість якого на даний час встановлюється, відчинив водійські двері та о 04:31 год. у невстановлений спосіб запустив двигун, після чого поїхав у напрямку будинку за адресою: АДРЕСА_7 , де очікували ОСОБА_7 та невстановлена на даний час особа.
У подальшому, о 04:33 год. ОСОБА_18 вийшов із автомобіля марки «Lexus RX350» білого кольору, 2017 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_10 , а ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів та з метою доведення до кінця спільного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, сів за кермо та поїхав у напрямку проспекту Л. Свободи у м. Харкові.
В цей час ОСОБА_18 та невстановлена особа на автомобілі марки «HONDA» р.н.з. НОМЕР_5 направились до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_8 , де очікували ОСОБА_7
о 05:28 год. ОСОБА_7 прибув на автомобілі марки «Lexus RX350» білого кольору, 2017 р. випуску, р.н.з. НОМЕР_10 , який помістив до підготовленого заздалегідь гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , GPS-координати: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 .
Виконавши спільно вказані дії, ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та невстановлена особа довели свій злочинний умисел до кінця та незаконно заволоділи транспортним засобом: автомобілем марки «LexusRX350» білого кольору, 2017 р.випуску, р.н.з. НОМЕР_10 .
20.01.2017 р. ОСОБА_7 в порядку і з підстав, передбачених статтями 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 125, частиною четвертою статті 296 КК України; вказане повідомлення про підозру відповідно до статтей 278, 135, 11 КПК України 20.01.2017 р. вручено в.о. Старовірівської селищної ради ОСОБА_27 ; 14.02.2018 р. голові Старовірівської селищної ради Шевченківського району Харківської області відповідно до статтей 278, 135, 111 КПК України вручене письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, четвертою статті 296 КК України; 24.04.2021 р. ОСОБА_7 провідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 289 КК України. 12.04.2018 р. підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 24.04.2021 р. ОСОБА_7 затримано на підставі зазначеної ухвали суду.
26.04.2021 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування даного клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність обґрунтованої підозри, яка вказує на причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289 КК України, з посиланням на докази, які підтверджують дані обставини, а також на те, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтвреджується тим, що ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування та з 25.01.2017 р. перебував у розшуку до моменту свого затримання 24.04.2021 р.; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, що підтверджується тим, що на даному етапі не встановлені всі кримінальні правопорушення, вчинені злочинною організацією, учасником якої є ОСОБА_7 , не встановлені всі учасники вказаної організації, а тому, перебуваючи на волі, останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи докуменртів, які зможуть довести вчинення вказаних кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зокрема, ОСОБА_7 не працевлаштований, має сумнівні джерела прибутку, підозрюється у вчиненні злочинів проти громадського порядку, а також, перебуваючи у розшуку, незаконно заволодів двома транспортними засобами.
Враховуючи викладене, характер вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 систематично ухиляється від органу досудового розслідування і знаходився в розшуку, сторона обвинувачення вважає, що застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж взяття під варту не забезпечить в повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не дасть змогу запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а також не дасть можливості органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Згідно ухвали суду, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважав, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами, а саме: показами потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами пред`явленя особи ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 за фотознімками для впізнання потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 ; протоколами слідчого експерименту із потерпілими та свідками; висновками судово-медичних та авто товарознавчої експертиз; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 16.03.2021р., 25.03.2021 р.; протоколами огляду відеозапису від 01.04.2021 р., 09.04.2021 р.; матеріалами розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також врахував тяжкість злочинів, їх характер, дані, які характеризують підозрюваного, його вік, стан здоров`я а також, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені у клопотанні слідчого, а для їх запобігання вважав недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З такими висновками погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, підстави і обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, тому доводи в цій частині апеляційної скарги не заслуговують на увагу.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagoz v. Turkey п. 51).
Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Посилання апелянта, що повідомлення про підозру щодо події біля кафе «Шафран» 22.12.2016 особисто ОСОБА_7 не вручена, вона формально вручена сторонній особі 14.02.2018 голові Старовірівської сільської ради, спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Крім того слідчим суддею перевірена дана обставина та було встановлено, що 20.01.2017 ОСОБА_7 в порядку і з підстав, передбачених статтями 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 125, частиною четвертою статті 296 КК України. Вказане повідомлення про підозру відповідно до статтей 278, 135, 11 КПК України 20.01.2017 вручено в.о. Старовірівської селищної ради ОСОБА_27
14.02.2018 голові Старовірівської селищної ради Шевченківського району Харківської області відповідно до статтей 278, 135, 111 КПК України вручене письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другою, четвертою статті 296 КК України.
24.04.2021 р. ОСОБА_7 провідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 289 КК України.
12.04.2018 р. підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 24.04.2021 р. ОСОБА_7 затримано на підставі зазначеної ухвали суду.
Однак є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що вступна частина ухвали не містить місця народження, місця проживання підозрюваного та, що не зазначено в ухвалі про тримання ОСОБА_7 під вартою, у Київському слідчому ізоляторі № 13, однак дані обставини не є підставою для скасування оскаржуваної, оскільки вони не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 , на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4