09.07.2021 Справа № 756/6248/21
Справа №756/6248/21
Провадження №1-кс/756/1020/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві матеріали об`єднаних скарг адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант», та адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор Трейд», про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 08.04.2021 про закриття в частині кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011851 від 31.12.2014, та зобов`язання уповноваженого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві провести слідчі і процесуальні дії у кримінальному провадженні,

УСТАНОВИВ:

22.04.2021 до Оболонського районного суду м. Києва звернулися адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Гратант», та адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» та ТОВ «Амстор Трейд», зі скаргами, у яких просили скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 08.04.2021 про закриття в частині кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011851 від 31.12.2014, та зобов`язання уповноваженого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві провести слідчі і процесуальні дії у кримінальному провадженні.

Скарги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова слідчого є такою, що прийнята передчасно та не ґрунтується на законі, є необґрунтованою, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та проведення необхідного обсягу слідчих та процесуальних дій. У постанові не зазначено мотиви її прийняття, обставини, на підставі яких слідчим зроблено висновок про відсутність в діях службових осіб групи компаній «Амстор» складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 388, 209 КК України. Акцент в оскаржуваній постанові зроблено лише на цивільно-правові відносини, які мали місце між ТОВ «Амстор» та АТ «Укрексімбанк» та процедуру банкрутства ТОВ «Амстор» у 2020 році. Разом з тим у заяві від 15.08.2017 про вчинені злочини, зокрема, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 388 КК України (кримінальні провадження № 0002657 та № 0002659, які у подальшому було об`єднано з кримінальним провадженням №0011851), мова йдеться не лише про заставне майно, яке перебувало у заставі АТ «Укрексімбанк», а й про інше рухоме та нерухоме майно, грошові активи, які у період з січня 2015 року по травень 2017 року за рахунок вчинення фіктивних правочинів, рейдерського захвату у грудні 2014 року у відношенні ТОВ «Амстор» на підставі підроблених реєстраційних та установчих документів, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, розкрадання майна (грошових коштів), реалізації майна усупереч накладеним на нього арештам ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 та Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015, штучних схем з виведення активів з використанням договорів оренди, суборенди, найму та зарахування зустрічних вимог по неіснуючим господарським операціям з ТОВ «Амстор» на підконтрольну юридичну особу ТОВ «Амстор Рітейл Груп», були виведені з ТОВ «Амстор». Вказане призвело, у свою чергу, до неможливості виконання ТОВ «Амстор» своїх зобов`язань за укладеними з АТ «Укрексімбанк» кредитними договорами, на забезпечення виконання яких було укладено ряд договорів застави нерухомого майна та торгівельного обкладання, належного ТОВ «Амстор» та ТОВ «ТБ Амстор», а також призвело до неплатоспроможності ТОВ «Амстор» та доведення його до банкрутства.

Заявниками зазначено про те, що викладені у заяві про вчинені кримінальні правопорушення обставини, слідчим не досліджено та не проаналізовано. Зокрема, взагалі не надано оцінку тим обставинам, що починаючи з січня 2015 року, після зміни учасників ТОВ «Амстор» та його керівництва, фактично ТОВ «Амстор» припинилося виконання обов`язків з повернення кредитів АТ «Укрексімбанк», на забезпечення виконання яких було укладено ряд іпотечних договорів та договорів застави. Одночасно, з метою виведення активів та непогашення кредитів новим керівництвом ТОВ «Амстор» укладено фіктивні договори оренди приміщень торгівельних центрів, які є заставним майном, з ТОВ «Амстор Рітейл Груп», зареєстрованим 14.01.2015, яке, в свою чергу, уклало договори суборенди належних ТОВ «Амстор» приміщень з ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «Сільпо-Фуд», при цьому грошові кошти від оренди приміщень ТОВ «Амстор» не отримувало, дозвіл на укладення договорів оренди та суборенди від АТ «Укрексімбанк» не надавався.

Крім того, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 та Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015, зокрема, було накладено арешт на приміщення торгівельного центру, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20-б, яке не було предметом іпотеки, проте 08.09.2015 вказане приміщення без зняття з нього арешту реалізовано на користь ТОВ «Альматрикс», а потім на користь ТОВ «Сіател Груп». Вказане підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження документами та свідчить про встановлення під час проведення досудового розслідування фактів розтрати, відчуження, приховування та інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, а також розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні в особливо великому розмірі, тобто про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191 КК України. Проте в оскаржуваній постанові взагалі не надано оцінку вказаним обставинам та закрито кримінальне провадження в цій частині з обґрунтуванням того, що між ТОВ «Амстор» та АТ «Укрексімбанк» виникли лише господарсько-правові відносини, а вимоги банку, як кредитора, задоволено під ча процедури банкрутства ТОВ «Амстор».

Також слідчим не надано оцінки обставинам зникнення заставного обладнання з ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» у 2015 році, що підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження актами інвентаризації, та продажу такого обладнання в подальшому без дозволу заставодержателя; не надано оцінку тому, що це обладнання, належне ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», та яке перебувало у заставі АТ «Укрексімбанк», протягом 2015-2020 років знаходилось у ТОВ «Наво Трейд», яке його передало в оренду ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «Сільпо-Фуд», які його використовували, за що ТОВ «Наво Трейд», а не ТОВ «ТБ «Амстор», отримувало дохід; не надано оцінки фактам передачі в оренду заставного майна без дозволу АТ «Укрексімбанку» ТОВ «Амстор Рітейл Груп» та подальшій суборенді ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «Сільпо-Фуд».

В оскаржуваній постанові слідчого нічого не зазначено про протиправне заволодіння частками статутного капіталу ТОВ «Амстор Трейд». Так, протягом січня 2015 року з рахунків ТОВ «Амстор Трейд» новим керівництвом виведено кошти на суму більше 30 млн. грн. У подальшому рішеннями судів встановлено незаконність реєстрації змін щодо учасників, місцезнаходження та керівництва ТОВ «Амстор Трейд», проте грошові кошти повернуто не було.

Також у постанові не надано оцінку факту реалізації 08.09.2015 приміщення торгівельного центру, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20-б, які, у свою чергу, перебувало під арештом, за ціною, меншою від його ринкової вартості майже на 41 млн. грн.

Вказані обставини, на думку заявників, безумовно свідчать про факти розтрати майна ТОВ «Амстор Трейд», якому такими діями було спричинено матеріальну шкоду в особливо великому розмірі, про що і було зазначено у заяві від 15.08.2017 про вчинені злочини та внесено відповідні відомості до ЄРДР, а заявником за даним епізодом є саме ТОВ «Амстор Трейд». Разом з тим, про вказані обставини взагалі не йдеться мова в оскаржуваній постанові.

Посилання слідчого у постанові на повернення АТ «Укрексімбанк» майже 700 млн. грн. після проведення аукціону не підтверджується матеріалами кримінального провадження та не відповідає дійсності.

Також заявниками у скаргах зазначено, що закриваючи кримінальне провадження в частині у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, слідчий не надав належного обґрунтування. Посилання слідчого на відсутність предикативного злочину не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах кримінального провадження під час досудового розслідування, на думку заявників, зібрано достатньо доказів, що вказуються на вчинення службовими особами ТОВ «Наво Трейд» і ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» злочинів, передбачених ст.ст. 191, 388 КК України, які полягають у здійсненні у період з 2015 року по 2018 рік фінансово-господаський операцій з заставним майном (торгівельним обладнанням) ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», зокрема по реалізації такого майна як власного без законних на те підстав. Отже, предикатними у даному випадку є злочини, на думку заявників, пов`язані з протиправним заволодінням майном ТОВ «ТБ «Амстор» шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, у тому числі часток у статутному капіталі ТОВ «ТБ «Амстор», що утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України, яке на теперішній час не закрито; з незаконними діями з заставним майном торгівельним обладнанням, що перебувало у заставі банку, що утворює склад злочину, передбаченого ст. 388 КК України.

Саме про вказані обставини було зазначено у заяві від 15.08.2019 Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед», від імені якої діяв представник адвокат ОСОБА_3 , на підставі якої 30.08.2019 внесено відомості до ЄРДР за № 0001917, за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 209 КК України.

В оскаржуваній постанові взагалі не зазначено про кримінальне провадження № 0001917, матеріали якого об`єднано з кримінальним провадженням №0011851, відсутнє посилання на обставини, які були предметом розслідування з посиланням на обставини, викладені у заяві про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України. У постанові слідчого не надано оцінку Висновку аналітичного дослідження № 1/10-36-16-00-12/39768818 від 01.01.2019 «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Наво Трейд», у якому встановлена наявність ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року», складеному Головним державним ревізором-інспектором відділу фінансових розслідувань управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_7 .

Крім того, заявниками зазначено, що доказова база, на яку посилався слідчий у постанові про закриття в частині кримінального провадження від 08.04.2021 зібрана під час досудового розслідування ще до того, як кримінальне провадження було передане до слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у м. Києві для здійснення досудового розслідування, тобто починаючи з серпня 2020 року жодних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні не проведено.

Так, упродовж квітня-червня 2020 року представниками потерпілих ТОВ «Амстор Трейд», ТОВ «Гратант», компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» подано ряд клопотань до Офісу Генерального прокурора, ГСУ Національної поліції України про проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема, призначення судово-економічної експертизи стосовно підтвердження розміру шкоди, завданої державі в особі АТ «Укрексімбанк», отримання тимчасових доступів до банківських документів АТ «Укрексімбанк», у тому числі висновків аудиту для проведення вказаної експертизи, документів, які знаходяться у володінні ТОВ «Амстор» та інших юридичних осіб, відомості про яких внесені до ЄРДР, допитати у якості свідків директорів цих підприємств з приводу відомих їм обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 388, 191, 209 КК України, накласти арешти на торгівельне обладнання, яке знаходиться в оренді ТОВ «Сільпо-Фуд» тощо. Вказані клопотання потерпілих було задоволено, проте слідчі та процесуальні дії не виконано, а кримінальне провадження в частині закрито постановою слідчого від 08.04.2021.

Ухвалою слідчого судді від 23.04.2021 відкрито провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Гратант», на постанову старшого слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 08.04.2021 про закриття в частині кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011851, призначено судовий розгляд. Витребувано з Оболонського УП ГУНП у м. Києві матеріали кримінального провадження №0011851 в частині, які слугували підставою для винесення старшим слідчим слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 постанови від 08.04.2021 про закриття в частині вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді від 22.04.2021 відкрито провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» та ТОВ «Амстор Трейд», про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 08.04.2021 про закриття в частині кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011851.

Ухвалою слідчого судді від 11.05.2021 вказані скарги об`єднано в одне провадження під єдиним номером - № 756/6248/21.

У судове засідання на виконання вимог ухвали слідчого судді від 23.04.2021 прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 надані матеріали кримінального провадження №0011851 в частині, які слугували підставою для винесення старшим слідчим слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 постанови від 08.04.2021 про закриття в частині вказаного кримінального провадження.

У судовому засідання заявники адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , підтримали заявлені вимоги з викладених у скаргах підстав.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що постанова є законною та обґрунтованою, прийнятою за результатами повного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального провадження. Зазначив про те, що під час проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей на непідконтрольній українській владі території залишилася значна частина торгівельних центрів, у зв`язку з чим починаючи з 2014 року діяльність ТОВ «Амстор» була заблокована, що в подальшому призвело до невиконання останнім своїх зобов`язань перед кредиторами, у тому числі перед АТ «Укрексімбанк». Погашення заборгованості ТОВ «Амстор» перед АТ «Укрексімбанк» відбувалося у межах процедури банкрутства. Ліквідатором у межах процедури банкрутства здійснювалася інвентаризація майна, належного ТОВ «Амстор», реалізація якого у подальшому була здійснена згідно з вимогами Кодексу України з питань банкрутства. Заперечень, оскаржень щодо результатів оцінки заставного майна від АТ «Укрексімбанк» не надходило. Крім того у попередні роки банком постійно здійснювалися перевірки наявності та стану заставного майна, будь-яких заяв до правоохоронних органів з цих питань банк не подавав. Після реалізації заставного майна на аукціоні в межах процедури банкрутства були задоволені вимоги забезпеченого кредитора АТ «Укрексімбанк». Усі зазначені скаржниками питання підлягають розгляду в межах визначених Кодексом України з питань банкрутства та відносяться до компетенції судів господарської юрисдикції. АТ «Укрексімбанк» визнано потерпілим у кримінальному провадженні, тобто банк був наділений усіма повноваженнями діяти в межах кримінального провадження у своїх інтересах, разом з тим будь-яких скарг на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не подавав.

Крім того, надав суду письмові заперечення проти заявлених у скаргах вимог.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарг, матеріали кримінального провадження № 0011851, слідчий суддя дійшов наступного.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Реалізація вказаного завдання здійснюється, з поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Статтями 303-304 КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом десяти днів з дня отримання ними копії цієї постанови.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2014 за №0011851.

08.04.2021 старшим слідчим слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0011851 від 31.12.2014 в частині ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 за фактами розтрати заставного майна, привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом службовими особами та представниками групи компаній Амстор» та інших осіб на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю ознак вказаних кримінальних правопорушень.

Однак з таким висновком слідчого погодитися не можна, в той час як доводи, на які посилаються заявники, заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Крім того, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.284 КПКУ кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Зі змісту ч.5 ст.38 КПК України слідує, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно з Узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" від 12.01.2017 року під час розгляду зазначених скарг слідчі судді враховують положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, при розгляді скарги на процесуальні рішення слідчого чи прокурора виникає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не було забезпечено повне і всебічне проведення досудового розслідування, не здійсненні всі процесуальні дії, необхідні для встановлення всіх обставин кримінального провадження та передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, з недотриманням вимог ст. 110 КПК України.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови від 08.04.2021 року вбачається, що кримінальне провадження закрито в частині ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 за фактами розтрати заставного майна, привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом службовими особами та представниками групи компаній Амстор» та інших осіб на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю ознак вказаних кримінальних правопорушень.

Разом з тим, у статті 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження, зокрема, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому, така обставина як відсутність події кримінального правопорушення, повинна застосовуватися у випадках, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб (самогубство, нещасні випадки на підприємствах).

Така обставина як відсутність у діянні складу кримінального правопорушення застосовується для закриття кримінального провадження, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1ст.284 КПК України можливе лише у разі, якщо достовірно встановлено, що правопорушення вчинене не даною особою, а іншою, і цю особу встановлено, та якщо встановлено, що правопорушення вчинене не цією особою, а іншою, проте невідомо ким саме.

Тобто, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Однак, резолютивна частина постанови слідчого від 08.04.2021 не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено.

У постанові вказано лише про відсутність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, що не передбачено діючим КПК України, тобто неможливо, з урахуванням мотивувальної частини постанови, дійти однозначного висновку про те, чи то кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, чи то за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Дійсно, у резолютивній частині постанови міститься посилання на п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, як на підставу закриття кримінального провадження, разом з тим не зазначено, у чиїх саме діях не вбачається складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, дії яких саме службових осіб групи компаній «Амстор» перевірялися на наявність складу вищевказаних кримінальних правопорушень та не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування, більш того, взагалі не зазначено, які саме підприємства входили або входять до складу групи компаній «Амстор». Тобто слідчий обмежився загальними формулюваннями, що є недопустимим при вирішення питання про закриття кримінального провадження.

Суд погоджується з думками заявників щодо того, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо однозначно встановити, в частині яких саме епізодів закрито кримінальне провадження № 0011851, адже вказане кримінальне провадження є багатоепізодним, та деякі епізоди, зокрема за ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, повторюються, проте внесені на підставі заяв різних осіб та з різних підстав, і лише при детальному аналізі витягу з ЄРДР можливо встановити, за якими саме епізодами закрито кримінальне провадження.

Так слідчим зазначено, що окремим епізодом зареєстроване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.388 КК України за заявою від 15.08.2017, відповідно до якого у період 2015-2016 років службові особи і представники ТОВ «Амстор», ТОВ «Амстор Рітейл Груп», ТОВ «Амстор Рітейл Трейд», ТОВ «Олк Альфа», ПАТ «Юнекс Банк», ТОВ «Фрілайн Трейд», ТОВ «Нью Сенд», ТОВ «Сінусбуд», ТОВ «АЛьматрикс», ТОВ «Сіател Груп», ТОВ «Наво Трейд» вчинили розтрату заставного майна, у тому числі на користь ТОВ «Фоззі-Фуд», ТОВ «Сільпо-Фуд», необхідного для забезпечення кредитів, укладених між ТОВ «Амстор» та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України».

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 23.06.2021 вказаний епізод внесено до ЄРДР під № 20; заявником за вказаним епізодом є ТОВ «Амстор Трейд».

Закриваючи кримінальне провадження за даним епізодом слідчим у мотивувальній частині постанови від 08.04.2021 здійснено детальний опис укладених між АТ «Укрексімбанк» та ТОВ «Амстор» кредитних договорів та Додаткових угод до них, а також іпотечних договорів та договорів застави нерухомого та рухомого майна, належного ТОВ «Амстор» та ТОВ «ТБ «Амстор», укладених на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Амстор» за кредитними договорами.

Разом з тим, у постанові слідчим не аналізуються обставини, зокрема зазначені у заяві про вчинення злочинів від 15.08.2017, у контексті наявності чи відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388 та ч. 5 ст. 191 КК України, про те, що у період з грудня 2014 року по січень 2015 року після зміни учасників ТОВ «Амстор» та його керівництва на підставі підроблених документів, що підтверджено наявними у матеріалах кримінального провадження експертними висновками, рухоме та нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці та заставі в АТ «Укрексімбанк» та на яке ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 та Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015 були накладені арешти, було виведене з володіння ТОВ «Амстор» та ТОВ «ТБ «Амстор», зокрема, без документального оформлення на користь ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» та ТОВ «Амстор Рітейл Груп», а у подальшому частина майна (торгівельного обладнання) продана ТОВ «Наво Трейд», що підтверджується наданими заявниками та наявними у матеріалах кримінального провадження відомостями з Єдиного реєстру податкових накладних щодо виданих податкових накладних, яке, у свою чергу, передало його в оренду ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «Сільпо-Фуд».

Крім того, не проаналізовано те, що частина іпотечного та заставного нерухомого та рухомого майна (земельні ділянки, будівлі громадсько-торгівельних центрів, торгівельне обладнання), яке перебувало в іпотеці та заставі в АТ «Укрексімбанк» та на яке ухвалами слідчих суддів накладено арешт з забороною розпоряджатися будь-яким чином, зокрема, передавати в оренду, упродовж 2015 року передана за договорами суборенди від ТОВ «Амстор Рітейл Груп» до ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «Сільпо-Фуд».

У постанові слідчого від 08.04.2021 не надано оцінки вказаним договорам, не зазначено, чи надавалася згода на укладення договорів оренди та суборенди від АТ «Укрексімбанк», чи мали особи, які укладали ці договори, відповідні повноваження на це.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні, зокрема, з актів перевірки, наявності, стану та умов зберігання заставного майна майнового поручителя ТОВ «ТБ «Амстор» та ТОВ «Амстор», така згода АТ «Укрексімбанк» не надавалася. Крім того, починаючи з 2015 року, в актах, складених представниками банку зазначено, що у зв`язку з корпоративним конфліктом, який виник у торгівельній мережі «Амстор», торгівельний комплекс «Амстор» з початку січня 2015 року не працює, але на його місці та на його обладнанні розпочала роботу торгівельна мережа « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у більшості випадків представники банку були позбавлені здійснити перевірку майна, що перебувало у заставі банку, через їх недопущення до вказаного майна.

Крім того, у заяві про вчинення злочинів від 15.08.2017, на підставі якої внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191 КК України, йшлася мова про відчуження будівлі громадсько-торгівельного центру, загальною площею 6275,3 кв.м, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 20-б, та яка, усупереч накладеним на неї арештам на підставі ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 та Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2015, 08.09.2015 була реалізована на користь ТОВ «Альматрикс», а в подальшому на користь ТОВ «Сіател Груп».

Крім того, у подальшому на підставі договору суборенди від 30.11.2017 ТОВ «Амстор Рітейл Груп» (орендарем) було передано вказану будівлю у суборенду ТОВ «Сільпо-Фуд» (суборендарю).

Проте в оскаржуваній постанові взагалі не надано оцінку вказаним обставинам.

При цьому, вчинення дій, направлених на відчуження майна, на яке накладено арешт складає об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 КК України, проте слідчим не надано жодної оцінки вказаним обставинам, що свідчить про передчасність винесеної ним постанови, слідчим не надано оцінки вказаним договорам, не зазначено, дії яких осіб перевірялися на наявність у них повноважень на укладення таких угод, підстав відчуження вказаної будівлі тощо, щоб давало змогу дійти висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Посилання у постанові на допити у якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших осіб зроблено слідчим з посиланням на те, що вказані особи підтвердили наявність корпоративного конфлікту серед власників та менеджменту підприємств групи компаній «Амстор», що призвело до того, що ТОВ «Амстор» перестало обслуговувати кредити, надані йому АТ «Укрексімбанк», змінилися директори компаній, мало місце підроблення документів, почалося виведення активів з ТОВ «Амстор», а у зв`язку з викраденням печаток та штампів підприємств групи компаній «Амстор» та юридичних документів, на належні підприємствам об`єкти нерухомості було накладено арешт ухвалами слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, у тому числі на нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці у АТ «Укрексімбанк».

Вказані обставини, на думку слідчого судді, не спростовують наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 388, 191 КК України, та всі обставини стосовно дій, пов`язаних з відчуженням майна, яке належало ТОВ «Амстор» та ТОВ «ТБ «Амстор», зокрема тим, що перебувало в іпотеці та заставі АТ «Укрексімбанк» та на яке було накладено арешт ухвалами слідчих суддів, мають бути ретельно перевірені під час досудового розслідування.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження наявні висновки комплексних судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів, згідно з якими встановлено факти підроблення документів та на підставі яких у подальшому судами адміністративної юрисдикції, зокрема, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2015, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 скасовано реєстраційні дії, на підставі яких внесено зміни до складу учасників ТОВ «Амстор» та виведено зі складу учасників ТОВ «Амстор» Компанію «Лорлі Інвестментс Лімітед», змінено склад учасників ТОВ «Амстор Трейд» та виведено зі складу учасників ТОВ «Амстор Трейд» Компанію «Міраміліс ЛТД», а також виведено зі складу учасників ТОВ «ТБ «Амстор» - ТОВ «Гратант».

Тобто факти протиправного заволодіння частками у статутному капіталі зазначених підприємств підтверджені експертними висновками та судовими рішеннями, після чого у подальшому вчинялися дії, направлені на відчуження майна ТОВ «Амстор», ТОВ «ТБ «Амстор», у тому числі заставного, виведення грошових активів, що також підтверджується відповідними договорами оренди, суборенди, найму, податковими накладними, інвентаризаційними описами, що може свідчити про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому, прокурором під час розгляду скарг неодноразово наголошувалося про те, що на даний час досудове розслідування за фактами підроблення документів триває.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові слідчим не надано даним фактам належної правової оцінки, що також свідчить про передчасність зроблених слідчим у постанові висновків.

Як уже зазначалося вище у постанові слідчим зроблено акцент на те, що між ТОВ «Амстор» (позичальником) та АТ «Укрексімбанк» (кредитором) склалися господарсько-правові відносини, а при укладенні кредитних договорів сторони діяли відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів НБУ.

Крім того, слідчий посилається на лист АТ «Укрексімбанк» від 02.05.2018, у якому банк нібито зазначив про невизначеність розміру майнової шкоди внаслідок невиконання ТОВ «Амстор» своїх зобов`язань за кредитними договорами, та наголосив про неможливість пред`явлення цивільного позову.

Проте, у вказаному листі банком зазначено що ним вживаються всі передбачені чинним законодавством заходи, спрямовані на стягнення проблемної заборгованості ТОВ «Амстор», яка визнана такою з 2014 року, у тому числі в рамках порушених справ про банкрутство ТОВ «Амстор» та ТОВ «ТБ «Амстор». Також зазначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні буде заявлений АТ «Укрексімбанк» після пред`явлення підозри будь-якій особі, як того вимагають положення діючого кримінального процесуального законодавства.

Крім того, у листі АТ «Укрексімбанк» від 11.04.2018, адресованому старшому слідчому в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_16 , повідомлено, що банком не надавалася згода позичальнику ТОВ «Амстор» та майновим поручителям на передачу заставного майна в тимчасове користування (оренду, суборенду, найм).

Слід зазначити, що дійсно між ТОВ «Амстор, ТОВ «ТБ «Амстор» та АТ «Укрексімбанк» існували господарсько-правові відносини, у постанові слідчим надано детальний опис кредитним договорам та договорам застави, укладеним між цими суб`єктами. Разом з тим, незаконні дії з заставним майном без згоди заставодержателя і складають об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України. Ключовим у даному випадку мало б бути надання слідчим оцінки діям осіб, які використовували та розпоряджалися заставним майном усупереч волі заставодержателя. Подальше часткове задоволення майнових вимог АТ «Укрексімбанк» під час процедури банкрутства ТОВ «Амстор» після реалізації на аукціоні майна останнього не виключають, на думку слідчого судді, існування події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР від 23.06.2021 (епізод №21) за заявою Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» від 15.08.2019 внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 209 КК України, за фабулою вчинення службовими особами ТОВ «Наво Трейд» і ТОВ «Амстор Рітейл Трейд» кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 209 КК України, зокрема, при проведенні господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою забезпечення документального прикриття незаконної реалізації майна, одержаного злочинним шляхом, та відображення таких угод у податковому та бухгалтерському обліках підприємств.

У цій частині кримінальне провадження також закрите постановою слідчого від 08.04.2021. При цьому, у даній постанові слідчим здійснений опис складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України без аналізу будь-яких матеріалів кримінального провадження, процесуальних документів, зібраних доказів, та зроблено висновок про відсутність в діях працівників та службових осіб групи компаній «Амстор» ознак вказаного кримінального правопорушення у зв`язку з відсутністю предикатного злочину, що передував легалізації коштів або іншого майна.

Проте, у заяві про вчинений злочин від 15.08.2019 мова йшла про протиправне заволодіння майном ТОВ «ТБ «Амстор» шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, у тому числі часток у статутному капіталі компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед», ТОВ «Гратант», що встановлено в ході досудового розслідування та підтверджується відповідними експертними висновками, судовими рішеннями, окрім того в цій частині досудове розслідування продовжується; про незаконні дії з заставним майном, як обставини, що створюють предикатні злочини.

Окрім того, у постанові не надано оцінку висновку аналітичного дослідження № 1/10-36-16-00-12/39768818 від 11.01.2019 ГУ ДФС у Київській області, проведеного на підставі листа Генеральної прокуратури України від 12.04.2018, про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Наво-Трейд» щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом за період з 01.01.2015 по 31.12.2018, у якому, зокрема, зазначено про можливість припущення того, що в діях службових осіб «Наво-Трейд», зокрема, по взаємовідносинам з ТОВ «Амстор Рітейл Трейд», ТОВ «Амстор Рітейл Груп» маються ознаки вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного набуття та володіння активами, що вказує на легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом.

Суд також погоджується з твердженнями заявників про те, що незрозумілим є посилання слідчим у постанові на презумпцію невинуватості як на підставу для закриття кримінального провадження.

Якщо при цьому малася на увазі така підстава для закриття кримінального провадження, коли не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, то згідно з нормами КПК України слідчий не вправі закривати кримінальне провадження з цієї підстави.

Окрім того слід зазначити, що постанова слідчого від 08.04.2021 не відповідає вимогам Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою КМУ № 55 від 17.01.2018.

Так у постанові відсутні зображення Державного Герба України, код установи згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ); найменування установи - автора документа, яке повинне відповідати найменуванню, зазначеному в положенні (статуті) про неї; довідкові дані про установу, які містять поштову адресу, номери телефонів, телефаксів, адресу електронної пошти, адресу офіційного веб-сайту тощо та які розміщуються нижче найменування установи.

Таким чином, на думку слідчого судді слідчим не вжито заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оскаржувана постанова винесена без надання юридичної оцінки фактам, викладеним у заявах про вчинені кримінальні правопорушення та доказам, зібраним під час досудового розслідування.

Крім того, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження і доводи заявника, щодо неповноти досудового слідства в частині не проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які необхідно було провести, про що він зазначає в скарзі, та у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого винесена без всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, неповного дослідження і оцінки матеріалів кримінального провадження та документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності з урахуванням всіх фактичних обставин справи, слідчим не здійснені всі процесуальні дії, необхідні для встановлення всіх обставин кримінального провадження, та передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, з недотриманням вимог ст. 110 КПК України.

За наведених обставин постанова старшого слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 08.04.2021 про закриття в частині кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011851 від 31.12.2014, підлягає скасуванню.

При цьому, враховуючи, що кримінальне провадження №0011851 є багатоепізодним та ряд епізодів після винесення слідчим постанови від 08.04.2021 виділено в окремі провадження та направлено для проведення розслідування в інші органи досудового розслідування, слідчий суддя, виходячи з приписів ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій у даному кримінальному провадженні, однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 40, 91, 303-307, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант», та адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Компанії «Лорлі Інвестментс Лімітед» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор Трейд», про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 08.04.2021 про закриття в частині кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011851 від 31.12.2014, та зобов`язання уповноваженого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві провести слідчі і процесуальні дії у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 08.04.2021 про закриття в частині кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011851 від 31.12.2014, скасувати.

У задоволенні інших вимог скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Гратант», відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 09.07.2021 о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1