Справа № 308/7169/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 06 травня 2021 року, про продовження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, з вищою освітою, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 06 травня 2021 року, про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 , строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання вказував на те, як встановлено досудовим розслідуванням: ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами у період часу з 19 по 23 грудня 2020 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, будучи обізнаними про порядок перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, а також про порядок та термін їх перебування на території України, які передбачені Законом України «Про державний кордон України», Законом України «Про прикордонний контроль», вчинили злочин за наступних обставин:
Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, умисно, незаконно, при невстановлених слідством обставинах, часі та місці, підшукали для незаконного переправлення через державний кордон України групу іноземних громадян в кількості двох осіб, а саме: Awad Rafied Imad, ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство держави Палестини, Ismail ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство держави Палестина, які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України.
Після чого, 19.12.2020 з метою подальшого незаконного переправлення вказаних осіб через кодон, ОСОБА_7 при невстановлених слідством обставинах та місці поселив громадян Палестини Awad Rafied Imad, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою укриття від виявлення правоохоронними органами та подальшого незаконного переправлення через державний кордон.

23.12.2020 о 03:00 годині ОСОБА_7 разом з невстановленою слідством особою, використовуючи та керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , забрали з не встановленого місця проживання громадян Палестини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помістили їх на задньому сидінні вказаного автомобіля, після чого перевезли їх до державного українсько-угорського кордону, що у с. Горонглаб, Берегівського району, Закарпатської області.

В подальшому ОСОБА_7 вказаних двох громадян Палестини передав невстановленій особі, який діючи умисно, на виконання відведеної йому ролі - провідника, провів у пішому порядку вказаних іноземців через державний кордон України на територію Республіки Угорщина.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа довести свій злочинний умисел на незаконне переправлення вказаних двох громадян Палестини через кордон України до Федеративної Республіки Німеччини не змогли з причин, які не залежали від їх волі, оскільки, 23 грудня 2020 року о 16 годині 00 хвилин, на околиці населеного Тисакеречень, Республіка Угорщина, на відстані 8-10 км., від державного кордону громадяни Палестини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були затримані співробітникам правоохоронних органів Республіки Угорщина, в результаті чого було попереджено протиправну діяльність вказаної групи осіб, спрямовану на сприяння незаконного переправлення осіб через Державний кордон України до країн Європейського Союзу.
У клопотанні вказано, що таким чином ОСОБА_7 разом з невстановленими особами вчинив всі злочинні дії щодо забезпечення незаконного перетину іноземними громадянами державного кордону України.
Прокурор вказує, що 06.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Підозра ОСОБА_7 підтверджується комплексом зібраних у провадженні доказів. ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

У клопотанні вказано, що 12.04.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого визначено до 10.06.2021, який закінчується. Крім цього, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покладено наступні обов`язки: - цілодобово не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; - прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; - повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання; - утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадження № 0000139; - здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.
06 травня 2021 року прокурором відділу прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_11 було винесено постанову про виділення матеріалів з кримінального провадження №0000470 від 21.10.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в окремо кримінальне провадження, якому присвоєно №0000139.

У клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування, першим заступником керівника прокуратури Закарпатської області ОСОБА_12 , в порядку ст. 294 КПК України, винесено постанову про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000139 від 06 травня 2021 року, до трьох місяців, тобто до 06 липня 2021 року.
Прокурор зазначає, що у органу досудового розслідування є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема: провести оперативно-розшукові заходи з метою встановлення організатора незаконного переправлення осіб через державний кордон України, який координував дії ОСОБА_7 з іншими невстановленими слідством особами та інших осіб, які причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення; з врахуванням отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій провести правову кваліфікацію кримінального правопорушення та скласти остаточні повідомлення про підозру; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні; у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор вказує на те, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним переправленням осіб через державний кордон України , а також ніде не працює, тому обирати відносно останнього запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки або застави є недоцільно та неефективно. Однак, неконтрольоване пересування підозрюваного може призвести до вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому у клопотанні вказано, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України про те, що ОСОБА_7 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що мотивовано наступним: ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього про його протиправну діяльність; зможе впливати ще на невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема: находячись на волі, ОСОБА_7 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню; підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

На переконання прокурора, вищезазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому йому слід продовжити міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Прокурор зазначає, що з метою запобігання підозрюваним ОСОБА_7 можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігання впливу на свідків, унеможливлення вчинення ним в подальшому інших злочинів у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовжені строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_7 .

З огляду на викладене прокурор просить суд: продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, з вищою освітою, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту визначеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_13 від 12.04.2021 продовжити на один місяць в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 липня 2021 року. Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадження № 0000139; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, вказав що ризики відсутні які зазначені в клопотанні, на даний час підозрюваний виконує всі вказівки слідчого та прокурора, зявляється за кожним викликом.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріал клопотання слідчий суддя приходить до наступних висновків:

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 06 травня 2021 року.

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 разом з невстановленими особами вчинив всі злочинні дії щодо забезпечення незаконного перетину іноземними громадянами державного кордону України.
06.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри, ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: показами свідків, протоколами про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками.

Окрім того, встановлено, що 12.04.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого визначено до 10.06.2021, який закінчується.

06 травня 2021 року прокурором відділу прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_11 було винесено постанову про виділення матеріалів з кримінального провадження №0000470 від 21.10.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в окремо кримінальне провадження, якому присвоєно №0000139.

Першим заступником керівника прокуратури Закарпатської області ОСОБА_12 , в порядку ст. 294 КПК України, винесено постанову про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000139 від 06 травня 2021 року, до трьох місяців, тобто до 06 липня 2021 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного покладено наступні обов`язки: цілодобово не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадження № 0000139; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Зі змісту ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області встановлено, що строк дії ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою, визначено до 10 червня 2021 року включно.
При цьому на підозрюваного покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000470; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.
Слідчий суддя вважає доведеним, що у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема: провести оперативно-розшукові заходи з метою встановлення організатора незаконного переправлення осіб через державний кордон України, який координував дії ОСОБА_7 з іншими невстановленими слідством особами та інших осіб, які причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення; з врахуванням отриманих в ході проведення слідчих (розшукових) дій провести правову кваліфікацію кримінального правопорушення та скласти остаточні повідомлення про підозру; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні; у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього зобов`язань, не впливати на свідків та потерпілого. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою , зокрема: клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. 3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених устатті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Слідчий суддя, вважає що існує достатньо доказів можливої причетності ОСОБА_7 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, та про наявність обґрунтованої підозри, не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини та остаточність кваліфікації його дій, що є предметом наступних стадій кримінального процесу.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання враховує, що продовжують існувати ризики, які слугували підставами для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя вважає, що з огляду на обставини вчинення правопорушення, доводи сторони обвинувачення, існує імовірність того, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни наданих ними, на досудовому розслідуванні, раніше показів а також зможе впливати ще на невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Проте слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу підозрюваного на експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз, є необґрунтованим, так як клопотання не містить відомостей про залучення експертів,спеціалістів та про призначення в рамках вказаного кримінального провадження будь яких експертиз.
Щодо існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 , може вступати в контакт з невстановленими на даний час співучасниками інкримінованого йому злочину, для формування спільної позиції щодо події, яка мала місце 19-23.12.2020, що зрештою призведе до неможливості встановлення дійсних обставин у кримінальному провадженні. Вказаний ризик також було встановлено при обранні останньому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та на даний час не зменшився.
Слідчому судді не надано доказів того, що за час дії попередньої ухвали ( про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту), ОСОБА_7 , неналежним чином виконував покладені на нього обов`язки, вчиняв будь-які дії спрямовані на переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя вважає, що сам факт того, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща не дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , може переховування від органів досудового розслідування.

Таким чином, зважаючи на викладене, беручи до уваги що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України на які було вказано в ухвалі про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає що наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу. Окрім того, слідчий суддя вважає, що відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, слід продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_7 , процесуальні обов`язки у зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного який має постійне місце проживання, має вищу освіту, непрацює, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей.
Вказане було встановлено при розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу в ухвалі слідчого судді.
Ризики, встановленні слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати на даний час, вони не зменшилися і можуть перешкоджати завершенню досудового розслідування. Так, в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.
З врахуванням вищенаведених ризиків та обставин вважаю, що застосований відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, в якому він підозрюється, а тому приходжу до висновку про обґрунтованість продовження існування, як ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України так і об`єктивних причин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії визначеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.04.2021 року строку дії запобіжного заходу, а тому приходжу до висновку, що слід продовжити строк застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Також, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, які виникли внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти обов`язки, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Так, відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Суд вважає, що за допомогою продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176, 177, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 06 травня 2021 року, про продовження відносно ОСОБА_7 , 15 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Виноградів, Берегівського району, Закарпатської області, з вищою освітою, непрацюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на один місяць, в межах строку досудового розслідування, тобто до 06 липня 2021 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадження № 0000139; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1