Справа № 487/129/21
Провадження № 1-кс/487/528/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0001380 від 09.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.365 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22.01.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.02.2020 року про закриття кримінального провадження №0001380 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст.365 КК України.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що оскаржувана постанова є невмотивованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено не об`єктивно та поверхнево, без дослідження всіх обставин справи. Слідчим не було вжито всіх заходів спрямованих на всебічне, повне та неупереджене розслідування по даному кримінальному провадженню.
Так слідчим не було витребувано документацію та фото, відео матеріал з ІТЗ та не вилучено з матеріалів кримінального провадження №0000518 відеозапис, щодо його затримання; не витребувано з УСБУ в Одеській області та УВБ в Одеській області інформації, щодо залучення працівників вказаних оперативних підрозділів до участі у процесуальних діях, щодо його затримання; не допитано працівників правоохоронних органів та прямих свідків події, щодо обставин його затримання та завдання йому тілесних ушкоджень, не проведено комісійну експертизу, за новою медичною документацією, якою підтверджується наявність у нього перелому у ліктьовому суглобі.
Не здійснення вказаних слідчих дій призвело до неповноти та необ`єктивності досудового розслідування, що і послужило підставою для його зверненням до слідчого судді з зазначеною скаргою.

До судового засідання, заявник не з`явився, подав заяву в якій просив провести розгляд скарги за його відсутності, вимоги заявлені у скарзі підтримав у повному обсязі.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної скарги за відсутності заявника оскільки він реалізував своє право на оскарження дій слідчого, передбачене ч.1 п.3 ст. 303 КПК України.
Слідчий до судового не з`явилась, надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести за його відсутності, у задоволенні скарги відмовити за необгрунтованістю.
З урахуванням приписів ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарги було проведено за відсутності слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0001380, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року уповноважених осіб прокуратури Одеської області зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які містяться у заяві адвоката ОСОБА_5 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 від 25.07.2017 року.
У своїй заяві адвокат ОСОБА_5 зазначив, що 27.04.2017 року співробітники управління ДВБ НПУ в Одеській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при проведенні затримання ОСОБА_3 , явно перевищуючи владу і свої службові повноваження, без законних на те підстав, застосували до нього фізичну силу, спричинивши значні тілесні ушкодження.
Відповідно до Доручень про проведення досудового розслідування начальника другого слідчого відділу прокуратури Одеської області від 09.10.2017 року та 31.07.2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001380 здійснювалося слідчими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..
Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР та слідчих регіональної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 від 25.10.2019 року було визначено підслідність у кримінальному проваджені №0001380, за слідчими СВ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві.
Відповідно до доручення начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_11 від 26.11.2019 року, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001380 було доручено слідчому Першого СВ СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
За положеннями п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим було здійснено необхідний обсяг слідчих дій для встановлення обставин кримінального правопорушення та встановлення істини по справі.
Так, при здійснені досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було здійснено наступні слідчі дії: допитано у якості потерпілого ОСОБА_3 (Том 1 арк.55-59)
Допитано у якості свідків слідчого, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000518 ОСОБА_12 (Том 1 арк.30-34); працівників оперативних підрозділів, які приймали участь при затриманні ОСОБА_3 , в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК Ураїни у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000518 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (Том 1 ар.с.93-98, вр.с.126-131).
Долучено до матеріалів провадження копії протоколу затримання ОСОБА_3 в порядку ст.208 КПК України від 27.04.2017 року, Постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи; Висновку судово-медичної експертизи №1027 від 07.06.2017 року, обвинувального акту відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000518 від 27.03.2017 року.
Витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження документів, щодо проходження служби в СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 (ТОм 1 арк.70-84); інформації Одеського управління ДВБ НПУ щодо залучення оперативних працівників під час опрацювання та затримання ОСОБА_3 на підставі таємного доручення прокуратури Одеської області від 24.04.2017 року; Висновку за резудьтатами перевірки матеріалів за фактом виявлення у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень від 31.05.2017 року (Том 1 арк.85-92).
Долучено та досліджено копії документів з матеріалів кримінального провадження внесено до ЄРДР за №0000518 від 27.03.2017 року, які були надані потерпілим ОСОБА_3 , а саме: Протоколу освідування від 27.04.2017 року, протоколу огляду місця події від 27.04.2017 року та лазерний диск з записом затримання ОСОБА_3 та його освідування. (Том 2 ар.с.66-68, 77-81; Том 1 ар.с.59)

За наслідками досудового розслідування, Постановою слідчого від 27.02.2020 року, кримінальне провадження №0001380 було закрито - у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Одеського управління ДВБ НП України складу кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч.3 ст.365 КК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки слідчим проведено ряд необхідних слідчих дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проаналізовано відповідні зібрані матеріали, надано їм належну правову оцінку.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим висновок слідчого, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів вчинення службовими особами Одеського управління ДВБ НП України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при участі у затриманні ОСОБА_3 , в порядку ст.208 КПК УКраїни, у якості підозрюваного за ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000518 від 27.03.2017 року,дій, які явно виходили б за межі наданих їм повноважень.

Так, обов`язковою умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.365 КК України, є настання тяжких наслідків через перевищення влади або службових повноважень, працівником правоохоронного органу, та вчинення ним дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень. З суб`єктивної сторони зазначений злочин характеризується умисною формою вини.

Злочинний характер дій службової особи правоохоронних органів при перевищенні влади або службових повноважень виражається у тому, що вона вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи правоохоронного органу, яка наділена владними функціями і виходить під час їх виконання за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст.365, лише у випадку вчинення службовою особою правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного.

У своїй заяві, адвокат ОСОБА_5 , та в подальшому при дрпиті у якості потерпілого ОСОБА_3 посилалися на невиправдане застосування зі сторони оперативних співробітників відносно ОСОБА_3 , при затриманні, надмірної фізичної сили, внаслідок чого йому було завдано тілесні ушкодження. Одночасно вказані дії оперативних співробітників вважали незаконними, оскільки на момент затримання, ОСОБА_3 повідомлення про підозру не вручалось.

Разом з тим, в ході досудового розслідування було встановлено, що працівниками Одеського Управління ДВБ НПУ під час оперативних заходів направлених на затримання старшого слідчого відділу розслідування транспортних пригод ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , в рамках кримінального провадження №0000518 від 27.03.2017 року, з метою подолання опору, який ОСОБА_13 чинив, з метою ухилнння від затримання, в межах своїх службових повноважень було застосовано заходи примусу, а саме фізичний вплив та спеціальні засоби (кайданки), відповідно до ст.ст.42-45 Закону України "Про Національну поліцію", які були необхідними для затримання підозрюваного і відповідали небезпечності посягання та обстановці затримання.
Затримання ОСОБА_3 було здійснено в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 КК України в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000518 від 27.03.2017 року.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим висновок слідчого, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів вчинення працівниками правоохоронних органів, при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000518, дій, які явно виходили б за межі наданих їм повноважень.
З урахуванням вищезазначеного, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового слідства не встановлена.

Щодо посилання скаржника на недостатній, як на його думку обсяг проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події злочину.

Матеріалами кримінального провадження спростовуються посилання ОСОБА_3 , щодо не проведення слідчим допитів працівників правоохоронних органів, не витребувано з УСБУ в Одеській області та УВБ в Одеській області інформації, щодо залучення працівників вказаних оперативних підрозділів до участі у процесуальних діях, щодо його затримання, оскільки вказані дії, слідчим було проведено, з наданням відповідної правової оцінки інформації отриманій за результатами їх проведення.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що не витребування слідчим документації та фото, відео матеріалів з ІТЗ, не вилучення з матеріалів кримінального провадження №0000518 відеозапису затримання ОСОБА_3 , як і не допит понятих, які були присутні при його затриманні, не спростовує вірного висновку слідчого, щодо відсутності в діях працівників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Крім того, до протоколу свого допиту від 28.03.2018 року, ОСОБА_3 було надано диск з відеозаписом його затримання та проведення освідування.
Необгрунтованим є посилання скаржника на непризначення комісійної судово-медичної експертизи, оскільки матеріали кримінального провадження містять копію Висновку судово-медичної експертизи №1027 від 07.06.2017 року, проведеної в рамках кримінального провадження №0000518 від 27.03.2017 року, яким було встановлено наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, характер їх спричинення та ступень тяжкості, при цьому під час досудового розслідування не було встановлено будь-яких обставин, які б передбачали необхідність призначення комісійної судово-медичної експертизи, визначені п.3 "Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз", затверджених Наказом МОЗ №6 від 17.01.1995 року.
Одночасно, слідчий суддя зазначає, що обставини, щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 під час його затримання 27.04.2017 року, були встановлені та перевірені слідчим під час досудового розслідування, з наданням відповідної правової оцінки, з урахуванням сукупності зібраних доказів у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0001380 від 09.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.365 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1