Справа № 946/2971/21
Провадження № 1-кп/946/469/21
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта прокурору

03 червня 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,
представник потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши в місті Ізмаїл Одеської області в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000574, за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Приозерне Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 15 квітня 2021 року. 14 травня 2021 року розгляд справи було доручено судді Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1 , після задоволення відводу іншому судді. Ухвалою від 18 травня 2021 року було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст.ст.314 315 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання надав клопотання про повернення обвинувального акту із додатками прокурору у зв`язку з його не відповідності вимогам КПК України. В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 проти клопотання про повернення обвинувального акту прокурору заперечували.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України на підставі наступного.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 2 КПК України визначено, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Крім того, відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.

При цьому під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Проте, обвинувальний акт не тільки має формально містити вказані положення, передбачені п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а й вони мають бути взаємопов`язаними між собою для того, щоб мати можливість зіставити їх та надати їм належну оцінку під час судового розгляду, а також для реалізації права на захист.

Крім того, правова кваліфікація кримінального правопорушення має відповідати не тільки посиланню на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а й змісту формулювання обвинувачення та викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , зазначена в обвинувальному акті за ч.1 ст.122 КК України та зазначені кваліфікуючі ознаки: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 122 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Але, згідно до диспозиції ч.1 ст.122 КК України, цією нормою відповідальність передбачена за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу. Тобто в правовій кваліфікації кримінального правопорушення, зазначеній в обвинувальному акті, вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується за ч.1 ст.122 КК України, при цьому його дії не потягли за собою наслідки, передбачені тією ж статтею 122 КК України. Такий виклад правової кваліфікації є некоректним, незрозумілим та суперечливим.

Крім того, у викладі фактичних обставин та формулюванні обвинувачення взагалі не знаходить свого відображення обставини щодо зазначення кваліфікуючої ознаки, а саме «тривалий розлад здоров`я», яка є складовою частиною об`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 .

Таким чином, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 не в повному обсязі та не вірно зазначені виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Здійснення судового розгляду за обвинувальним актом за наявності вказаного неконкретного обвинувачення, неточності щодо правової кваліфікації та формулювання обвинувачення суперечить вимогам ст.2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що унеможливлює здійснення судового розгляду обвинувального акту.

Вказані недоліки обвинувального акту можуть бути усунуті на стадії підготовчого провадження тільки шляхом повернення обвинувального акта відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки на стадії підготовчого провадження відповідно до Глави 27 КПК України суд має виключний перелік повноважень, передбачених цією главою, і виправляти недоліки обвинувального акту на цій стадії шляхом встановлення відповідних відомостей або шляхом зміни обвинувачення в порядку, передбаченому ст. 338 КПК, не передбачено.

Керуючись ст.ст.314-316, 370-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, повернути прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1