ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/544/21

Номер рядка у звіті 71

26 лютого 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000051 від 28.01.2021за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється учасником бойових дій, інвалідом будь-якої групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня не являється, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області по справі № 695/2792/19 від 18.10.2019 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.08.2019 і до досягнення дітьми повноліття.
Проте, ОСОБА_3 в період часу з 13.08.2019 по 18.02.2021, діючи з прямим умислом, направленим на злісне ухилення від сплати аліментів, являючись працездатним, працюючим з 04.10.2019 по 18.10.2019 в ТОВ «Нова Пошта», також Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, ОСОБА_3 було нараховано та виплачено разову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в 2019 році в розмірі 1295 гривень та в 2020 році в розмірі 1390 гривень, тобто ОСОБА_3 маючи можливість сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , на утримання неповнолітніх дітей, на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність не реагував, для отримання стабільного доходу на облік до Золотоніського міськрайонного філіалу Черкаського обласного центру зайнятості не став та заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, у зв`язку з чим у нього за період з 13.08.2019 по 18.02.2021, утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 41 356, 22 гривень яку добровільно останній не сплатив.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Частиною 1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.
Потерпілою ОСОБА_7 подано заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій остання висловила згоду з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнаєвстановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності в спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник адвокат ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами дізнання обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, являється учасником бойових дій, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом також встановлено, що обвинувачений на Д обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

При цьому наявність двох обставин, що пом`якшують покарання за відсутності обставин, що його обтяжують, свідчить про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах, передбачених ст. 69-1 КК України.
З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявності обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68, 69-1 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові доказ відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1