ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/272/21 Справа № 205/5915/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000408 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Керкенч Шемахинського району Азербайджану, громадянина України, вдівця, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт на автомобілі «Opel Vectra», р/н НОМЕР_1 та «Daewoo Lanos», р/н НОМЕР_2 , накладені відповідно до ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2019 року, - скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_7 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_11 - 150 000 гривень та ОСОБА_12 - 150 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, на користь ОСОБА_11 - 1 995 гривень та ОСОБА_12 - 1 995 гривень.
В іншій частині позову ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , - відмовлено.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні наступного.
Близько 17 години 20 хвилин 08 травня 2019 року, ОСОБА_8 , в світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», р/н НОМЕР_2 , який належить йому, рухався по крайній лівій смузі для руху проїзної частини вул. Набережна Заводська, зі сторони вул. Кайдацький шлях у бік вул. Тарана в м. Дніпро.
В цей час, ОСОБА_7 , керував технічно справним автомобілем «Opel Vectra», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.03.2019 року, належить ОСОБА_13 , та рухався по крайній лівій смузі для руху проїзної частини вул. Набережна Заводська, зі сторони вул. Погорілої у бік вул. Тарана в м. Дніпро.
Наближаючись до регульованого світлофором перехрестя, на якому було зелене світло, яке дозволяє прямолінійний рух автомобіля «Opel Vectra», р/н НОМЕР_1 , із проїзною частиною вул. Тарана, яка знаходиться праворуч за напрямком руху вказаного автомобіля, обвинувачений ОСОБА_7 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, грубо порушуючи п. п. 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, слідував з перевищенням дозволеної швидкості, яка складала 87,4-91,2 км/год.
ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», р/н НОМЕР_2 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль «Opel Vectra», р/н НОМЕР_1 , який рухався йому назустріч по проїзній частині вул. Набережна Заводська в м. Дніпро, наближаючись до регульованого світлофором перехрестя з вул. Тарана, на якому було зелене світло, що дозволяло йому виконувати маневр повороту ліворуч, зупинився в крайній лівій смузі для руху перед перехрестям. Після чого, ОСОБА_8 , грубо порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху України, поновив рух автомобіля «Daewoo Lanos», р/н НОМЕР_2 , в якому на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_14 та почав змінювати напрямок свого руху ліворуч, не надавши при цьому дорогу вказаному автомобілю «Opel Vectra», який мав перевагу в русі, та став перетинати проїзну частину вул. Набережна Заводська у напрямку вул. Тарана в м. Дніпро.
ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», здійснюючи рух в межах населеного пункту м. Дніпро з перевищенням дозволеної швидкості руху, позбавив себе таким чином технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді, порушуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого відбулось зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем «Daewoo Lanos», під керуванням ОСОБА_8 .
Своїми діями водій автомобіля «Daewoo Lanos», - ОСОБА_8 , грубо порушив п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б» та 10.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:
- п. 1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;
- п. 1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки»;
- п. 2.3 «б» - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Своїми діями водій автомобіля «Opel Vectra», - ОСОБА_7 , грубо порушив п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, які свідчать:
- п. 1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;
- п. 1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки»;
- п. 2.3 «б» - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
- п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
- п. 12.9 «б» - «Водієві забороняється»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
В результаті зіткнення автомобіля «Daewoo Lanos», під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля «Opel Vectra», під керуванням ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_14 були спричинені наступні тілесні ушкодження: садна на лівій кисті, гомілках та правій стопі, забитих ран у тім`яній ділянці голови, переломи кісток правої гомілки, лобкових кісток, ребер та кісток черепу, розриви крижово-клубових з`єднань та печінки, крововиливи у легені, навколониркову клітковину, м`які покривні тканини голови, тулубу та кінцівок, під м`яку мозкову оболонку, які за своїм характером мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя. Смерть потерпілої ОСОБА_14 настала від сумісної тупої травми тіла, у вигляді переломів кісток правої гомілки та черепу, лобкових кісток та ребер, розривів крижово-клубових з`єднань та печінки, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини тіла, котра ускладнилася розвитком шоку.
В апеляційній скарзі:
- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 просить вказаний вирок скасувати і закрити відносно ОСОБА_7 кримінальне провадження.
Вважає, що вирок суду незаконний та необґрунтований, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
На його думку, були порушені норми КПК України, дослідження обставин кримінального провадження по справі в суді проведено однобічно з обвинувальним нахилом, висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що у мотивувальній частині вироку, суд послався як на докази, що підтверджують вину ОСОБА_7 - протокол огляду відеозапису від 10.05.2019 року (а.с.142-147), протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 31.05.2019 року (а.с. 177-181) та висновок судової авто-технічної експертизи № 11/10.1/554 від 19.06.2019 року (а.с. 196-201). Зазначає, що з відеозапису вбачається, що коли автомобіль «DAEWOO LANOS» поновив рух, він ще деякий час знаходився на своїй полосі руху і лише потім виїхав на полосу руху автомобіля «OPEL VECTRA». В той же час, в протоколі слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 31.05.2019 р., слідчий зазначив, що досліджував, за який час та яку відстань проїхав автомобіль DAEWOO LANOS» з моменту поновлення руху. Але, не досліджував за який час та яку відстань проїхав автомобіль з моменту коли виїхав на полосу руху автомобіля OPEL VECTRA», р/н НОМЕР_1 і саме цими діями створив небезпеку для водія ОСОБА_7 . Ці ж вихідні дані, отриманні при проведенні слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 та з водіями ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , та слідчий зазначив про це в постанові про призначення авто-технічної експертизи.
На думку захисника, висновок судової авто-технічної експертизи № 11/10.1/554 від 19.06.2019 року не може бути об`єктивним і прийматися судом як доказ.
Вважає, що суд не з`ясував, хто з водіїв ОСОБА_8 чи ОСОБА_7 , та якими діями створив небезпечну дорожню обстановку, а далі і аварійну ситуацію, хоча як правило в причинному зв`язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію, та хто з них мав більшу можливість уникнути зіткнення. Вважає, що суд не врахував положення п. 1.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими інший учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила.
На його думку, ОСОБА_7 наближаючись до регульованого світлофором перехрестя на якому було зелене світло, яке дозволяло прямолінійний рух, маючи перевагу у його перетинанні, був вправі розраховувати, що водій ОСОБА_8 виконає вимоги Правил дорожнього руху України і уступить дорогу автомобілю «OPEL VECTRA», та не почне змінювати напрямок свого руху ліворуч, не надавши при цьому дорогу водію ОСОБА_7 , який мав перевагу в русі. Вважає, що ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом - ОСОБА_16 .
Захисник вважає, що суд прийшов до неправильного висновку щодо наявності складу злочину в діях ОСОБА_7 , не давши об`єктивну оцінку діям водія ОСОБА_8 щодо порушень ПДР та створення останнім аварійної ситуації, яка стала безпосередньою причиною ДТП, в якому загинула ОСОБА_14 .
Вирок щодо ОСОБА_8 ніким з учасників судового розгляду оскаржено не було.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 щодо неналежного дослідження обставин кримінального провадження по справі в суді, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовані наступними доказами:
- протоколом огляду місця ДТП від 08 травня 2019 року, а також план-схемою та фото-таблицями до нього, де зафіксовано місце зіткнення автомобілів «Opel Vectra», р/н НОМЕР_4 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 та «Daewoo Lanos», р/н НОМЕР_2 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 ; розташування автомобілів та його частин, трупа потерпілої ОСОБА_14 після зіткнення, а також механічні пошкодження автомобілів, якими керували обвинувачені;
Будь-яких зауважень ОСОБА_7 , чи інші учасники події, - не мали.
- відеозаписом з камери відео спостереження, встановленої на сто «Шиномонтаж» по вул. Набережна Заводська 395, де зафіксована дана подія;
- висновком судової автотехнічної експертизи №11/10.1/554 від 19 червня 2019 року, згідно якої в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Opel Vectra», р/н НОМЕР_4 - обвинуваченого ОСОБА_7 , не відповідали вимогам п. п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій вимогам п. 12.3 ПДР, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Швидкість керованого ним автомобіля, перед початком гальмування була не менш ніж 87,4…91,2 км/год.
Будь-яких сумнівів в правильності висновків експертів, колегією суддів не встановлено.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції ретельно оцінивши зібрані докази, як конкретно, так і в сукупності, надав їм вірну оцінку з точки зору належності, допустимості та достатності та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відносно доводів захисника ОСОБА_7 , щодо необґрунтованого висновку суду щодо наявності складу злочину в діях ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції належно встановивши фактичні обставини скоєного, вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Адже, як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, судом враховано щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4