Справа № 468/1046/20-к
Провадж.№ 1-кп/481/78/2021
УХВАЛА
/про продовження строку тримання під вартою/

06 серпня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 0000220 від 26.05.2020 року відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та клопотання захисника обвинуваченого про заміну запобіжного заходу,

встановив:
16 червня 2021 року від Миколаївського апеляційного суду до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000220 від 26.05.2020 року відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 16 червня 2021 року, згадані матеріали передано судді ОСОБА_1 для розгляду.

Ухвалою судді від 16 червня 2021 року по вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначено до судового розгляду та продовжено обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 серпня 2021 року.

06 серпня 2021 року прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, яке обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. Крім цього встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують мати місце. ОСОБА_4 , враховуючи міру покарання, яка може бути застосована до обвинуваченого у разі визнання судом його винним у вчиненні вказаного злочину, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Також в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покликається на необхідність запобігання спробам обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення. За таких обставин застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш доцільним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою заперечила, заявила клопотання про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження та відповідатиме принципам та практиці Європейського Суду з прав людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дійшов таких висновків.

Частинами 1, 2 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 1 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від слідства та суду та продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З моменту обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає, що наведені прокурором доводи для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою.

Європейський суд з прав людини, на практику якого посилалася захисник у своєму клопотанні, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Суд вважає, що з моменту затримання ОСОБА_4 , продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Суд не відхиляє доводів захисника, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад сім років, крім виняткових випадків.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, відсутність медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.
Крім цього, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому без визначення розміру застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 196, 197, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

постановив:
у задоволенні клопотання захисника про заміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовити. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 04 жовтня 2021 року включно.

Строк дії ухвали - 60 днів.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 та надіслати начальнику ДУ «Миколаївський Слідчий Ізолятор» для відома та виконання.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено о 15:10 год. 06.07.2021 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1