Справа № 740/3422/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/247/21
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з Носівським районним судом Чернігівської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, з професійно-технічною освітою, працюючого монтером у філії «Українська залізнична швидкісна компанія», не одруженому, раніше не судимому.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання по АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вказав, що ризик впливу на свідків не підтверджений фактичними доказами, а небезпека переховування не може бути оцінена виключно на тяжкості покарання за кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав незаконності та необґрунтованості судового рішення, ухвалити нову, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з визначеннямсуми застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімумів доходів громадян.

Аргументує тим, що слідчий суддя не в повному обсязі врахував обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, у зв`язку з чим обрав такий вид запобіжного заходу, який не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказує на те, що після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 знищив (сховав) картку оператора мобільного зв`язку, з номера якої ним було здійснено неправдиве повідомлення про замінування, крім цього, існує ризик можливості створення підозрюваним штучних доказів та підбурювання осіб, які не були свідками вчинення даного злочину, до дачі ними неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому власних версій, а також вчинення впливу на тих свідків, місця проживання яких йому відомі.

На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти аргументів сторони обвинувачення та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє обґрунтованість оголошеної підозри, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 14 червня 2021 року близько 11 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою в АДРЕСА_1 , з особистих неприязних мотивів, з метою дезорганізувати діяльність продуктового магазину, що розташований по АДРЕСА_2 , діючи умисно, зі свого мобільного телефону марки «ХіаоmіRеdmі 8», з картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 здійснив виклик на спеціальну телефонну лінію «102» та повідомив інформацію, що загрожує загибеллю людей чи настання інших тяжких наслідків, а саме про закладення вибухового пристрою у сміттєвому баку поряд з вказаним магазином, який він збирається зірвати, достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, та розуміючи, що таке повідомлення порушує громадську безпеку та викликає обстановку страху у населення.

14 червня 2021 року за даним фактом слідчим відділом Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.259 КК України.

У цей же день о 18 год. 05 хв., за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, у порядку ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_6 та 15 червня 2021 року, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту через ймовірну можливість висування обвинуваченим якихось версій та створення ним штучних доказів для надання їм вигляду правдивості, можливість чинити тиск на свідків та сховати докази у кримінальному провадженні, не в повній мірі свідчать про необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїй практиці наголошував на обов`язковості доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку. Так, у справі «Белевитський проти Росії», пп.111-112, вказано, що суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який не призвів до тяжких наслідків, є молодий за віком, має місце проживання та реєстрації, працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, даних про його негативні характеризуючи дані та антисоціальні зв`язки стороною обвинувачення надано не було, а тому з урахуванням характеру обвинувачення, обставин справи та заявлених ризиків, буде достатнім та правомірним застосування до нього цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам, не спростовано таку можливість і під час апеляційного розгляду.

Частиною 4 ст. 194 КПК України, передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2021 року про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12