Справа № 405/1493/21
1-кп/405/62/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0006338 у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не офіційно працевлаштованого автомийщиком, в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 в період часу з 22.11.2020 по 31.12.2020, більш точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено, проходив біля домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив на території домоволодіння господарське приміщення. Припускаючи, що у вказаному приміщенні можуть знаходитись матеріальні цінності, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в приміщення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи та особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає і його протиправні дії ніким не будуть помічені, переліз через паркан, який огороджує домоволодіння за вищевказаною адресою та, перебуваючи на подвір`ї, підійшов до господарського приміщення, двері якого були зачинені на навісний замок, шляхом його злому проник в середину господарського приміщення. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у вказаному господарському приміщенні, таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_5 , а саме: шість ламп денного бачення та п`ять заглушок до них, п`ять металевих карнизів, встановити вартість яких не представилось можливим, вісім алюмінієвих каністр об`ємом по 20 літрів кожна, загальною вартістю 2400,00 гривень (по 300 гривень за одну), один газовий балон об`ємом 50 літрів (без газу), вартість якого становить 400,00 гривень, карбюратор в зборі до автомобіля «НИВА» з об`ємом двигуна 1,6 літрів, вартість якого становить 682,18 гривень. В подальшому, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 3482 гривень 18 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що всі обставини скоєного ним протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно в зазначений в обвинувальному акті період часу, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, переліз через паркан домоволодіння по АДРЕСА_2 та шляхом злому замка потрапив до господарського приміщення, звідки вкрав шість ламп денного бачення та п`ять заглушок до них, п`ять металевих карнизів, вісім алюмінієвих каністр, один газовий балон, карбюратор в зборі до автомобіля «НИВА», які в подальшому здав на металобрухт, оскільки йому були потрібні гроші. Він був впевнений, що за ним в цей момент ніхто не спостерігає та розумів, що вчиняє крадіжку. Цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю та в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти, просив не позбавляти його свободи.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні наполягав на задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, висловивши позицію щодо призначення обвинуваченому найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілого, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні умисних дій, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в інше приміщення, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в інше приміщення.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України судимостей не має, на обліку в психоневрологічному диспансері не значиться, з 2015 року знаходиться на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю (синдром залежності), не одружений, утриманців не має, не офіційно працевлаштований автомийщиком, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а також надану Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються, відповідно, як середній, суд вважає, що останньому слід призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , який судимості не має, в скоєному щиро розкаявся, не офіційно працевлаштований автомийщиком, тобто займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, та беручи до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, можливе без відбуття ним покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_6 статті 69 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 було пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3482,18 гривень та моральну шкоду в розмірі 45000 гривень.
Суму матеріальної шкоди обґрунтовує тим, що саме 3482,18 гривень згідно висновків судових товарознавчих експертиз становить вартість викраденого в нього обвинуваченим ОСОБА_6 майна. Суму моральної шкоди обгрунтовує наявністю в нього внаслідок протиправних дій обвинуваченого душевних страждань, пов`язаних з позбавленням можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршенням відносин з оточуючими людьми.
Розглядаючи позовні вимоги потерпілого, суд керується положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно якої якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України обов`язок по доказуванню обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, покладається на сторони, кожна з яких зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тому, вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає стягненню на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , суд бере до уваги результати висновків судових товарознавчих експертиз № 243/378-381/21-27 від 05.02.2021 року та № 520-АВ від 22.01.2021 року, які обвинуваченим не оспорюються, та згідно яких загальна вартість викраденого обвинуваченим у потерпілого ОСОБА_5 майна становить 3482,18 гривень. Тобто, стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої йому протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди підлягає 3482,18 гривень.
Визначаючи розмір спричиненої протиправними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Так, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілий втратив належне йому майно, що призвело до моральних страждань останнього, пов`язаних з позбавленням можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршенням відносин з оточуючими людьми. Отже, враховуючи характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, тривалість вимушених змін, глибину душевних та фізичних страждань, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягає стягненню 3000 гривень.
Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування спричиненої йому внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 3482,18 гривень та часткового задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 гривень.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертиз в даному кримінальному провадженні в сумі 5393,62 гривень (згідно актів здачі-приймання висновку експерта № 243/378-381/21-27 від 05.02.2021, № 244/382-390/21-27 від 09.02.2021 /а.к.п. 52-53/ та довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0006338 /а.к.п. 54/).
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на два роки, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 :
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 3482 (три тисячі чотириста вісімдесят два) гривень 18 копійок;
в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням 3000 (три тисячі) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 5393 (п`ять тисяч триста дев`яносто три) гривень 62 копійок.
Речові докази по справі, а саме:
?шість ламп денного світла довжиною близько 60 см кожна, п`ять заглушок від світильників довжиною близько 60 см кожна, чотири металеві карнизи довжиною близько 120 см, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 на підставі його розписок про отримання після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю ОСОБА_5 ;
?фотознімки на 2 аркушах, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0006338 після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження № 0006338, які знаходяться в Кропивницькій окружній прокуратурі Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8