Справа № 739/1291/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/362/21
Категорія - ч.2 ст.345 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000332 від 22.09.2018 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року та за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 березня 2021 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта повна загальна середня, раніше не судимого,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700 грн.;

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. ухвалено виконувати самостійно.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі, з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 ухвалено не застосовувати.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КНП "Новгород-Сіверська ЦРЛ ім. І.В. Бульського" Новгород-Сіверської районної ради 4717 (чотири тисяч сімсот сімнадцять) гривень 79 копійок на відшкодування витрат на лікування потерпілого.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Також оскаржуваною ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 березня 2021 року виправлено описку у вироку Сосницького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року відносно ОСОБА_6 , четверте речення резолютивної частини вироку викладено в такій редакції: «На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та штрафу у розмірі 1700 грн.»

Судом першої інстанції встановлено, що 21 вересня 2018 року, о 23 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , переслідуючи мету помсти ОСОБА_9 за виконання ним службових обов`язків під час роботи у правоохоронних органах, який у період часу з 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року, відповідно до наказу УМВС України в Чернігівській області №261 о/с, перебував на посаді старшого інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області та відповідно до посадової інструкції та діючого на той час Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 (який на даний час втратив чинність), виконував покладені на його службові обов`язки у т.ч. із забезпечення безпеки руху, тобто був працівником правоохоронного органу, виконуючи свої повноваження, ОСОБА_9 неодноразово зупиняв за порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 та у зв`язку з цим оформлював матеріали для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, таким чином у ОСОБА_6 виникло неприязне відношення до останнього, знаходячись поруч з цілодобовим магазином «Ярмак», що розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 21-а, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області; умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_9 , від чого останній впав на асфальтобетонне покриття.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_9 , який перебував у лежачому положенні, два удари кулаком правої руки та один удар правою ногою по обличчю.

Внаслідок заподіяного ОСОБА_9 спричинений комплекс тілесних ушкоджень, які згідно з висновком судової-медичної експертизи №53 від 18.10.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відношень до ОСОБА_10 , 21 вересня 2018 року, о 23 годині 47 хвилин, знаходячись поруч з цілодобовим магазином «Ярмак», що розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 21-а, м. Новгород-Сіверський Чернігівської області; переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно штовхнув останнього, від чого той впав на асфальтобетонне покриття.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_10 , який перебував у лежачому положенні, численних ударів кулаком правої руки по обличчю, спричинивши комплекс тілесних ушкоджень, які згідно з висновком судової-медичної експертизи №54 від 18.10.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну.

В обґрунтування доводів зазначає, що судове засідання суду першої інстанції було проведено без повідомлення сторони захисту про дату, час і місце засідання, чим було порушено право ОСОБА_6 на захист. Також виклавши, як зазначив суд, четверте речення резолютивної частини вироку у новій «виправленій» редакції, суд вийшов за межі повноважень суду першої інстанції та змінив призначене особі покарання з позбавлення волі на обмеження волі, що є виключними повноваженнями суду апеляційної інстанції.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник які є аналогічними за змістом, просять скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотнім порушенням вимог кримінального процесуального закону. Судом першої інстанції проігноровані доводи та докази сторони захисту, які підтверджують факт вчинення обвинуваченим дій у стані необхідної оборони. Також суд першої інстанції у вироку не зазначив які надані сторонами докази покладено в основу ухваленого судового рішення, а які відхилено.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вважають вирок суду законним та таким, що відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, а зроблені судом висновки повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Просять апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на вирок задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника на ухвалу - задовольнити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Статтею 374 КПК України чітко регламентовано, що вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У вступній частині вироку зазначається найменування (номер) кримінального провадження; прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

У резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, обов`язково зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та про залік досудового тримання під вартою.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом дотримано не було.

Зі змісту вироку, вбачається, що суд 1 інстанції призначаючи покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначив остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700 грн., хоча ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі судом першої інстанції не призначалося ні за ч. 1 ст. 125 КК України, ні за ч. 2 ст. 345 КК України.

З метою виправлення даної помилки, судом згідно вимог ст. 379 КПК України, винесено ухвалу, якою виправлено помилку, допущену при ухваленні вироку суду.

Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 березня 2021 року відносно ОСОБА_6 , внесено виправлення в резолютивну частину вироку суду, а саме, четверте речення резолютивної частини вироку викладено в такій редакції: «На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та штрафу у розмірі 1700 грн.»

Згідно вимог ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в ухваленому ним судовому рішенні описки або очевидні арифметичні помилки. Однак, при цьому суд не вправі змінювати зміст судового рішення та будь-яким чином зачіпати його суть, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження. Описки - це неправильне написання слів, що може мати істотне значення у певному конкретному судовому рішенні (прізвище, ім`я, адреса, дата, строки, номера і дати документа, найменування сторони, тощо).

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків » №11 від 21.12.1990 року не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 379 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку, звужують або розширюють обсяг обвинувачення та стосуються прогалин і недоліків вироків в частині призначення покарання, зокрема, не можна у такому порядку уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку, змінити вирок в частині запобіжного заходу.

Як вбачається зі змісту ухвали суду 1 інстанції від 19.03.2021 року, суд фактично не виправляв описку, а змінив вирок в частині призначення остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , що впливає на суть судового рішення та суперечить змісту ст. 379 КПК України, та не є опискою, яка може бути виправлена судом самостійно.

Колегія суддів вважає, що при постановленні ухвали про виправлення описки у вироку, суд 1 інстанції фактично вирішив питання про призначення міри покарання ОСОБА_6 , чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

Судове рішення є актом реалізації судової влади. Якість судового рішення це один із основних критеріїв якості правосуддя.

Вирок - це ухвалене іменем держави судове рішення першої або апеляційної інстанції про винуватість або невинуватість особи і про призначення кримінального покарання або звільнення від призначеного покарання, засноване на доказах, безпосередньо досліджених судом.

Законність вироку - це його сувора відповідність приписам матеріального та процесуального права. Законним може бути лише той вирок, який постановлено при неухильному дотриманні процесуального закону на всіх стадіях кримінального процесу.

Тому, виходячи із викладеного слід наголосити, що допущення під час ухвалення судових рішень неточностей чи суперечностей є неприпустимим. Допущення таких порушень під час складання судового рішення є неприйнятним, адже це ставить під сумнів законність ухваленого рішення.

З врахуванням вище викладеного, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню, а вирок та ухвала суду - скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

При новому розгляді суду 1 інстанції необхідно врахувати наведене вище, перевірити доводи апеляційних скарг сторони захисту, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку й ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року відносно ОСОБА_6 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 березня 2021 року про виправлення описки відносно ОСОБА_6 скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4