КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 24 квітня 2021 року, відносно
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіці Грузія, є громадянином Грузії, з середньою освітою, офіційно не працює, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора захисника підозрюваного перекладача ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Обухівського районного УП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , строком до 20.06.2021 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681 000 грн. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень).

Слідчий суддя вказує в ухвалі, що підозра ОСОБА_12 у вчиненні вказаного у клопотанні злочину є достатньо обґрунтованою, оскільки існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення та стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що вказує на неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти спілкуванню підозрюваного з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя визначив заставу у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ОСОБА_13 покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вказує сторона захисту, ухвала слідчого судді була винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що зазначені у повідомленні про підозру обставини не відповідають дійсності, а висновок слідчого про вартість майна та особливо великий розмір нанесеної шкоди зроблено без проведення експертизи у встановленому КПК України порядку. Слідчим суддею не було безпосередньо у засіданні досліджено докази, долучені до матеріалів клопотання, та відповідно не оцінена їх вагомість.

Захисник стверджує, що сторона обвинувачення безпідставно змінила правову кваліфікацію правопорушення з ч. 3 на ч. 5 ст. 185 КК України, з метою посилання саме на тяжкість вчиненого злочину під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_15 .

На думку сторони захисту, прокурором не було доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність реальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, захисник вважає, що визначений розмір застави, з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_12 , даних про його особу, є завідомо непомірним для нього.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Обухівського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000357 від 22 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
23 квітня 2021 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
24 квітня 2021 року старший слідчий СВ Обухівського районного УП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Обухівського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_16 , строком до 20.06.2021 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 659 100 грн. (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто гривень).

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 24 квітня 2021 року зазначене клопотання старшого слідчого задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , строком до 20.06.2021 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681 000 грн. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні старшого слідчого підстави для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання у суді першої інстанції. При цьому був допитаний підозрюваний, за участю перекладача, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.
Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність підстав для застосування запобіжного заходу, зазначених у клопотанні старшого слідчого та передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також врахована вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_9 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_13 інкримінованого правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту про те, що обставини, вказані у повідомленні про підозру, не відповідають дійсності є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.
Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_9 ,перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та суворість можливого покарання за інкримінований злочин, у сукупності, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд, на законних підставах, визначив йому заставу у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681 000 гривень.
Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірними, у колегії судді немає.
Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження апелянта про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_12 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон, на даному етапі кримінального провадження, вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися у вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Закон не містить чіткої вимоги щодо критерію повноти даних доказів, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі його майновий стан, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_18 .
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 24 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Обухівського районного УП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком до 20.06.2021 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681 000 грн. (шістсот вісімдесят одна тисяча гривень), залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3065/2021
Єдиний унікальний номер справи 372/1511/21
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_19
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1