Провадження: № 1-кп/484/57/21
Справа: № 484/4478/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську матеріали кримінального провадження №0000222 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, маючого третю групу інвалідності по загальному захворюванню, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

за участю прокурорів Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потрепілої - ОСОБА_9 ,
представника потерпілої та за довіреністю цивільних позивачів - ОСОБА_10 ,
цивільних позивачів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
за відсутності представника ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" - ОСОБА_14 (заява),
ВСТАНОВИВ:
31 липня 2018 року, близько 07.30 год., в місті Первомайську Миколаївської області, водій ОСОБА_3 керував вантажним автомобілем марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , які мали технічні несправності у вигляді порушення герметичності амортизаторів підвіски передніх коліс автомобіля, відсутності деталі приводу переднього лівого гальмівного механізму автомобіля, не повного загальмовування задніх гальмівних механізмів автомобіля, внаслідок неправильного їх регулювання, відсутності гальмівного механізму лівого колеса задньої осі напівпричепу, які могли бути виявлені водієм перед виїздом, що суперечить вимогам п. 6.8.2 ДСТУ 3649:2010, п.п. 31.1, 31.4.1 "а" ПДР України, та рухався по вулиці Київській від вулиці Андрія Чернецького в напрямку вулиці Валерія Чкалова.
Рухаючись у вказаному напрямку, в районі будинку №4 по вищевказаній вулиці, на спуску та заокругленні проїзної частини праворуч відносно напрямку руху транспортного засобу, водій ОСОБА_3 грубо порушив п.п. 2.3 "б", 12.1 ПДР України, а саме: проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, не обрав безпечної швидкості керованого ним транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив наїзд транспортним засобом на бордюрний камінь, який примикає до проїзної частини справа, з подальшим перекиданням автомобіля та напівпричепу на лівий борт.
В результаті перекидання автомобиля марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , відбулося падіння вантажу з напівпричепа на пішохода ОСОБА_9 , який в цей момент рухався по тротуару, внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №259 від 29.08.2018 року, причиною смерті ОСОБА_9 є поєднана травма голови, тулубу, кінцівок у вигляді розтрощення голови і речовини головного мозку, розривами органів грудної клітини (легені, серцева сорочка, аорта, серце, подвійний повний перелом грудно відділу хребта), органів черевної порожнини (розтрощення печінки, селезінки, розриви діафрагми зі зміщенням органів черевної порожнини в грудну клітину, велико-вогнищевими крововиливами в зв`язковий апарат тонкого і товстого кишковика), множинні локальні і відділені двосторонні переломи ребер практично всім анатомічним лініям грудної клітини, перелом кісток тазу, відкриті і закриті переломи кісток верхніх і нижніх кінцівок. Ці тілесні ушкодження утворилися 31.07.2018 від дії тупого твердого предмета з переважаючою поверхнею дії при вище зазначених обставинах і відносяться до категорії тяжких, які спричинили смерть. Причина смерті знаходиться в прямому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями при ДТП.
Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи механізму і обставин ДТП №619 від 28.08.2018 року, дії водія ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Технічні несправності ходової частини та гальмівної системи автомобіля марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, визнав частково та заперечував проти задоволення цивільного позову в повному обсязі, визнавши його частково лише в розмірі 1400 грн. щомісячного пенсійного забезпечення потерпілої ОСОБА_9 та 200 тис. грн. моральної шкоди на всіх потерпілих, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, а через технічно несправний автомобіль, яким він керував та йому не належить, оскільки він був нанятий чоловіком власниці напівпричепу ОСОБА_15 на посаду водія для здійснення вантажних перевезень з м. Херсон до м. Київ та з м. Овруч Житомирської області до м. Херсон. На запитання потерпілої відповів, що має водійський стаж управління вантажними автомобілями з вантажем до 20 т. близько 3 років, на вищевказаному автомобілі працював близько 3 місяців, технічне обслуговування якого здійснювалося власником власноруч та за його допомогою, документи на перевезення вантажу кожного рейсу були у нього.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просив суд врахувати, що як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду, стороні захисту було відмовлено в проведенні додаткової автотехнічної експертизи, за допомогою якої було б чітко встановлено причинний зв`язок між діями водіями, технічним станом автомобіля та скоєною ним дорожньо-транспортною пригодою. Крім того, в якості свідків не було допитано власників вантажного автомобіля та напівпречепу ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Оскільки вина обвинуваченого грунтується лише на припущеннях, що підтверджується висновком експерта №508 від 30.08.2018р., протоколом огляду місця ДТП від 31.07.2018р. та схемою до нього, висновком експерта №619 від 28.09.2018р., відеозаписами з камер відеоспостереження та іншими доказами, що тільки припускають вину, але не стверджують, тому просив суд, враховуючи позитивну характеристику з місця проживання його підзахисного, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, наявність групи інвалідності та те, що саме з вини власників транспортного засобу в частині його технічного стану, склалася дорожньо-транспортна пригода за участю обвинуваченого, за результатами якої настала смерть людини, виправдати обвинуваченого ОСОБА_3 .
Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснила суду, що за весь час з момента загибелі її чоловіка обвинувачений жодного разу не вибачився та не висловив слів жалю чи співчуття. В процесі судового розгляду ставить питання щодо своєї невинуватості, перекладаючи відповідальность у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила смерть її чоловіку, лише на власників транспортного засобу, хоча сам повинен був перевіряти транспортний засіб з технічної точки зору як перед виїздом, так і під час руху, та враховувати масу вантажу понад 20 т під час вибору швидкості руху. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладалася на розсуд суду. Цивільний позов просила задовольнити лише в частині стягнення з ОСОБА_3 матеріальної, моральної шкоди та судових витрат в повному обсязі. В частині стягнення з ПрАТ "СК "Уніка" матеріальної та моральної шкоди в судовому засіданні відмовилась в зв`язку з її повним погашенням та просила в цій частині позовних вимог закрити провадження у справі.
Представник потерпілої ОСОБА_10 просив долучити до матеріалів справи довіреність на представництво інтересів цивільних позивачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 . В судовому засіданні підтримав позицію потерпілої, просив врахувати суд під час призначення покарання, що обвинувачений притягувався раніше за кримінальні правопорушення проти власності громадян у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, та згідно постанови суду його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортним засобом на 1 рік. Цивільний позов просив задовольнити лише в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_17 матеріальної шкоди, та на користь всіх цивільних позивачів моральної шкоди в повному обсязі. Також просив стягнути з обвинуваченого на користь потерпілих понесені судові витрати. В зв`язку з повним погашенням страхової виплати в частині стягнення з ПрАТ "СК "Уніка" матеріальної та моральної шкоди в судовому засіданні відмовився та просив в цій частині позовних вимог закрити провадження у справі.
Від представника ПрАТ "Стархова компанія "УНІКА" ОСОБА_14 на адресу суду надійшов відзив про часткове задоволення позовних вимог потерпілих та клопотання про розгляд справи у відсутність представника цивільного відповідача у справі.
Заслухавши думку учасників судового провадження, керуючись ст. 326 КПК України, суд вирішив проводити судовий розгляд без участі представника цивільного відповідача ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА".
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 відповів на запитання захисника, за якими вбачається, що під час проведення огляду вищевказаного транспортного засобу та напівпричепу і експертного дослідження було встановлено, що пневмокамера приводу переднього лівого гальмівного механізму автомобіля була відсутня, що вказує на те, що до дрожньо-транспортної пригоди гальмівна система вказаного автомобіля перебувала в технічно несправному та обмежено працездатному стані. Рухатись на транспортному засобі з даною технічною несправністю було можливо. Водій перед виїздом або під час руху мав можливість виявити відсутність пневмокамери шляхом вивертання керма в ліву сторону, оскільки доступ до приводу передьного лівогогальмівного механізму не обмежений. Щодо дослідження питання наявності причинного зв`язку між діями водія ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, з технічної точки зору, з настанням дорожньо-транспортної пригоди, даним експертом не досліджувалась, оскільки виходить за межі експертної спеціальності 10.1 "Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод".
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , відповів на запитання захисника, за якими вбачається, що дії водія ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Технічні несправності ходової частини та гальмівної системи автомобіля марки "Renault Magnum" та напівпричепа "Samro SR334", з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП. Водій повинен був перевіряти технічний стан транспортного засобу як перед виїздом у рейс, так і під час руху, та відповідно обирати необхідну швідкість руху транспортного засобу з урахуванням виявлених технічних несправностей його гальмівної системи. Експертні дослідження та випробування транспортного засобу на цій ділянці дороги по вулиці Київській в м. Первомайську Миколавїської області чи слідчий експеремент не проводились, оскільки транспортний засіб перебував після дорожньо-транспортної пригоди у непридатному для транпортування стані і тому не представилося за можливе.
Допитати власників транспортного засобу марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_16 та напівпричіпу марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_15 не представилося за можливе, оскільки будучи повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі, будь-яких пояснень чи клопотань на адресу суду не надходило.
Окрім часткового визнання під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, окрім показів експертів, також підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2018 року складеного в присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , за яким встановлено, що 31.07.2018 року о 11.30 год. на закругленні головної дороги праворуч по вул. Київській, 4, в м. Первомайську Миколаївської області, біля заправки "ОККО", в ясну погоду без опадів, в зоні дії попереджувального знаку №1.1 "Небезпечний поворот праворуч", знаку пріоритету №2.3 "Головна дорога", наказового знаку №4.9 "Об`їзд першкоди з права чи зліва", інформаційно-вказівних знаків №№5.35.1, 5.35.2 "Пішохідний перехід", знаків сервісу №№6.7.2, 6.8, 6.11, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_16 , з напівпричепом марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_15 , здійснив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини та наїзд на пішохода ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зовнішні пошкодження транспортного засобу марки "Renault Magnum": відрив та повна деформація кабіни; деформація передньої та бокових частин кузову; розбите лобове скло; наявність слідів та інших доказів - нашарування грунту на передній лівій частині. Зовнішні пошкодження напівпричепу марки "Samro SR334": деформація та відрив бортів; деформація передньої частини.
- схемою (на двох сторінках) до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2018 року, за якою встановлено місце здійснення наїзду на пішохода, місце розташування трупу, його поза, опис тілесних ушкоджень, розташування транспортного засобу після ДТП, наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, напрямку руху учасників дорожнього руху.
- висновком експерта №508 від 30.08.2018 року, за яким на момент ДТП ходова частина автомобіля марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувала в технічно несправному, але працездатному стані, гальмівна система вказаного автомобіля перебувала в технічно несправному та обмежено працездатному стані, рульове керування перебувало в працездатному стані. На момент ДТП ходова частина напівпричепу марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилась в працездатному стані та не мала невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух, гальмівна система напівпричепа перебувала в технічно несправному, але працездатному стані та забезпечувала гальмування транспортного засобу впритул до його повної зупинки. Технічну несправність ходової частини автомобіля, гальмівної системи автомобіля та напівпричепа водій міг виявити завчасно перед виїздом, оскільки оглядовість технічно несправних вузлів та деталей не була обмежена, а отже, могли бути виявлені водієм візуально. Виявлена технічна несправність ходової частини автомобіля марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 (порушено герметичність амортизаторів підвіски передніх коліс), суперечить п. 6.8.2. ДСТУ 3649:2010 (порушено герметичність амортизаторів підвіски передніх коліс). Виявлені технічні несправності гальмівної системи автомобіля марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепу марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , (відсутність деталі приводу переднього лівого гальмівного механізму автомобіля, не повне загальмовування задніх гальмівних механізмів автомобіля, внаслідок неправильного їх регулювання, а також відсутність гальмівного механізму лівого колеса задньої осі напівпричепа), суперечать вимогам п. 31.1 та 31.4.1 "а" ПДР України.
- висновком експерта №619 від 28.08.2018 року, за яким встановлено, що дії водія ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Технічні несправності ходової частини та гальмівної системи автомобіля марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП.
- висновком експерта №259 від 29.08.2018 року, за яким встановлено, що причиною смерті ОСОБА_9 є поєднана травма голови, тулубу, кінцівок у вигляді розтрощення голови і речовини головного мозку, розривами органів грудної клітини (легені, серцева сорочка, аорта, серце, подвійний повний перелом грудно відділу хребта), органів черевної порожнини (розтрощення печінки, селезінки, розриви діафрагми зі зміщенням органів черевної порожнини в грудну клітину, велико-вогнищевими крововиливами в зв`язковий апарат тонкого і товстого кишковика), множинні локальні і відділені двосторонні переломи ребер практично всім анатомічним лініям грудної клітини, перелом кісток тазу, відкриті і закриті переломи кісток верхніх і нижніх кінцівок. Ці тілесні ушкодження утворилися 31.07.2018р. від дії тупого твердого предмета з переважаючою поверхнею дії при вище зазначених обставинах і відносяться до категорії тяжких, які спричинили смерть. Предмет діяв за типом удару, ковзання і здавлювання і з великою силою. Причина смерті знаходиться в прямому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями при ДТП. Потерпілий будь-яких дій по збереженню життя здійснювати не міг, так як смерть наступила миттєво в силу значних ушкоджень, руйнувань тіла потерпілого.
- ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.08.2018 р. у справі №490/6316/18 провадження № 1-кс/484/5079/2018 та №1-кс/484/5065/2018, за якими накладено арешт на належний ОСОБА_16 автомобіль "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на належний ОСОБА_15 напівпричіп марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , із заборонами розпоряджатися та використовувати вказані автомобіль та напівпречіп.
- протоколом огляду відеозапису від 10.08.2018 року та фототаблицями відеозаписів до нього, за яким було переглянуто лазерний диск "DVD-R" серійний номер DR5F60-50014 в корені якого знаходяться п`ять відео файлів з обставинами ДТП, яка мала місце 31.07.2018 близько 07:30 год. по вул. Київській в місті Первомайську Миколаївської області, внаслідок якої загинув ОСОБА_9

- файлом відеозапису "ch01_2200", при відкритті якого встановлено, що він починається о 08.22.00 год., але час на відеозаписі не відповідає дійсності, тривалість відеозапису 00.08.00 год., об`єктив відеокамери спрямований на проїжджу частину вул. Київської в м. Первомайську Миколаївської області лвіоруч від автозаправочної станції " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". О 08.24.24 год. в кадрі відеозапису з`являється кабіна вантажного автомобіля, який рухається по проїжджій частині вул. Київської на спуск. О 08.24.25 год. вказаний автомобіль правими колесами виїжджає на правий бордюрний камінь, а о 08.24.26 год. задня частина напівпричепу зникає з кадру відеозапису.

- файлом відеозапису "ch03_2210", при відкритті якого встановлено, що він починається о 08.23.00 год., тривалість відеозапису 00.07.00 год., об`єктив відеокамери спрямований на виїзд з території АЗС та охоплює частину проїжджої частини вул. Київської. О 08.24.31 год. в верхньому лівому куті кадру видно як рухаються приводи електролінії, автомобіля в кадрі відеозапису не видно.

- файлом відеозапису "ch03_2301", при відкритті якого встановлено, що він починається о 08.22.54 год., тривалість відеозапису 00.07.00 год., об`єктив відеокамери спрямований в тому ж напрямку, що й об`єктив попередньої відеокамери. О 08.24.29 год. в верхньому лівому куті кадру видно як рухаються проводи лектролінії, автомобіля в кадрі відеозапису не видно.

- файлом відеозапису "ch04_2200", при відкритті якого встановлено, що він починається о 08.22.00 год., тривалість відеозапису 00.08.00 год., об`єктив відеокамери спрямований на проїжджу частину вул. Київській між в`їздом та виїздом з території АЗС. О 08.24.28 год. в кадрі відеозапису з`являється передня частина вантажного автомобіля вже в положенні на лівому боку та о 08.24.30 год. транспортний засіб повністю зупиняється на лівому узбіччі відносно його напрямку руху на лівому боці.

- файлом відеозапису "ch05_2200", при відкритті якого встановлено, що він починається о 08.22.00 год., тривалість відеозапису 00.08.00 год., об`єктив відеокамери спрямований на проїжджу частину вул. Київській між в`їздом та виїздом з території АЗС, трохи лівіше від попередньої камери. О 08.24.28 год. в кадрі відеозапису з`являється передня частина вантажного автомобіля, який контактує з металевою огорожею біля лівого краю проїжджої частини та перевертається на лівий бік та о 08.24.31 год. транспортний засіб повністю зупиняється на лівому узбіччі відносно його напрямку руху на лівому боці.

- постановами старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 01.08.2018 року про визнання автомобіля марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , речовими доказами;

- постановою старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 10.08.2018 року про визнання лазерного диску "DVD-R" серійний номер DR5F60-50014 в корені якого містяться відеозаписи з обставинами ДТП.

Досліджені судом докази є послідовними, повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшло своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом, свідчать про умисне порушення ним правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 . Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання" при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 міру покарання, враховучи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, позитивну характеристику, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначити покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, яке він має відбувати реально, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом з тим, враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкість, суд вважає за необхідне застосувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім цього, діючи на підставі ч.6 ст. 368 КПК України і враховуючи правовий висновок, викладений в Постанові Першої Судової Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 302/904/16-к, суд вважає, що підстав для обрання пом`якшуючого покарання, в т.ч. із застосуванням ст. 75 КК України не встановлено.
Оскільки ОСОБА_3 засуджується до реального відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 374 КПК України, з метою забезпечення виконання покарання, до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Також, в межах кримінального провадження під час судового розгляду до суду звернулися потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 з позовною заявою про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_9 у зв`язку з втратою годувальника, шкоду у розмірі середнього заробітку 4584,11 грн. щомісяця, починаючи з 31.07.2018 року і довічно, та моральної шкоди в сумі по 200 000 грн. на кожного з потерпілих, а також судові витрати. Крім того, потерпілі просили стягнути з ПрАТ "СК ""УНІКА"": на користь ОСОБА_9 заподіяну шкоду у зв`язку з похованням ОСОБА_9 у розмірі 30633,00 грн. та шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 200 000 грн.; на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 моральну шкоду у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 у розмірі 44 676 грн. кожному, а також судові витрати.
Свої вимоги мотивували тим, що вони є потерпілими від протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , за якими останній керуючи вантажним автомобілем марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Київській в м. Первомайську Миколаївської області, на закругленні головної дороги праворуч, при виїзді в напрямку м. Києва, допустив наїзд транспортним засобом на бордюрний камінь, який примикає до проїзної частини справа, з подальшим перекиданням автомобіля та напівпричепа на лівий борт. В результаті перекидання зазначеного транспортного засобу, відбулося падіння вантажу з напівпричепа на пішохода ОСОБА_9 , який цей момент рухався по тротуару та від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП. Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася за участю забезпеченого цивільно-правовою відповідальністю транспортного засобу, шкода має бути відшкодована, окрім обвинуваченого, ще і ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА".
Так, матеріальну шкоду, яка завдана протиправними діями обвинуваченого, складається з витрат на поховання загиблого чоловіка ОСОБА_9 , ритуальні послуги та виготовлення пам`ятнику на загальну суму 30633,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №24 ФОП ОСОБА_22 від 02.08.2018 р. та №193268 від 03.08.2018 р., товарним чеком №141 та накладною №141 ФОП ОСОБА_23 від 03.08.2018 р., рахунком №208 ФОП ОСОБА_24 від 02.08.2018 р., накладними №199 та № 451 ФОП ОСОБА_25 від 04.10.2018 р.
Крім цього, потерпіла ОСОБА_9 є інвалідом 3 групи по зору, отримувала пенсію у розмірі 2000 грн., її померлий чоловік завжди допомагав, матеріально утримував, і вона перебувала на його утриманні. Померлий ОСОБА_9 отримував пенсію від ПФУ в розмірі 1400 грн., працював та отримував заробітну плату в розмірі 4152,99 грн., отримував пенсію з Естонії в розмірі 112,10 евро, що еквівалентно 3615,23 грн. та підтверджується копіями довідки Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 24.09.2018 р. №1767/02, довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ від 06.02.2014 р., характеристики Первомайського ЦПЗ №3 та довідки Миколаївської дирекції ПАТ "Укрпошта" про доходи №667 від 07.09.2018 р., акту звірки взаємних розрахунків між Первомайським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області та ПАТ КБ "Приватбанк" від 11.06.2018 р. по виплаті пенсії та допомоги, що надійшли з Естонської республіки ОСОБА_9 , листа департаменту соціального страхування республіки Естонія від 21.05.2018 р. №60212/19208. Таким чином його дохід склав 9168,22 грн, а оскільки вона перебувала на його утримання, тому має право на половину отриманого доходу померлого чоловіка в сумі 4584,11 грн. довічно, починаючи з 31.07.2018 р.
Окрім, матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями ОСОБА_3 , потерпілі зазнали моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях у зв`язку з втратою найдорожчої для них людини, з яким прожили майже 40 років у достатку та радості, який був для жінки та дітей опорою та підтримкою. Смерть рідної людини змінило їх сталий спосіб життя, а події, пов`язані з проведенням поховання, спричинили нам емоційні перевантаження, які тривають і досі. Враховуюче зазначене, та керуючись ст. 1167 ЦК України, ст. 27.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку із втратою чоловіка та батька потерпілі визначили розмір моральної шкоди у сумі 44676 грн. (12х3723 грн.=44676 грн.), яку вимагають стягнути з ПрАТ "СК "Уніка", та відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_3 у сумі по 200 000 грн. кожному потерпілому.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілих визнав частково, а саме в розмірі 1400 грн. щомісячного пенсійного забезпечення та 200 тис. грн. моральної шкоди на всіх потерпілих. При цьому просив врахувати, що в результаті трагічних обставин кінця липня 2018 року він сам отримав тілесні ушкодження, за якими до квітня 2002 року йому встановлено третю групу інвалідності та передбачено програму реабілітації для покращення руху лівої кінцівки ноги. Також зауважив, що не його дії привели до трагічних наслідків і встановлений розмір відшкодування є занадто високою сатисфакцією завданої потерпілим матеріальної і моральної шкоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просив суд врахувати позицію Верховного Суду, з якої вбачається, що при заявленні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди не повинно ставитись пріоритет збагачення, а лише дійсне відшкодування шкоди. Враховуючи, що в судовому засіданні вищевказана шкода не підтверджена належними та допустими доказами, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
Від представника ПрАТ "СК "УНІКА" ОСОБА_14 на адресу суду надійшов відзив на цивільний позов потерпілих щодо відшкодування на їх користь зі страхової компанії матеріальної та моральної шкоди, за яким ПрАТ "СК "УНІКА" відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону) страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке вішкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, тобто 134028,00 грн. Саме таку суму страховик міг би відшкодувати потерпілій ОСОБА_9 . Згідно п. 27.4 ст. 27 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть Загальний розмір такого відшкодування стосовно померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. В зв`язку з тим, що витрати на проведення поминального обіду на суму 5000 грн., а також за накладною №451 від 04.10.2018 р. на суму 10858 грн. та рахунком №208 від 02.08.2018 р. на суму 1260 грн., не є витратами на поховання та не є розрахунковими документами, що підтверджують витрати відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Таким чином, станом на момент подання відзову підтвердженими виртатами на поховання є витрати на суму 13515 грн. Позовна вимога щодо стягнення зі страховика на користь потерпілих моральної шкоди по 44676 грн. кожному з чотирьох позивачів є такою, що не відповідає вимогам п. 27.3 ст. 27 Закону, а тому не підлягає задоволенню в заявленому обсязі. І на останок, представник страховика звернув у відзиві увагу суду на те, що загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за Полісом в даному випадку не може перевищувати 200 000 грн., тобто загальний розмір задоволених позовних вимог усіх позивачів зі страхової компанії не може перевищувати 200 000 грн.
В судовому засіданні представник цивільних позивачів, потерпілих по справі, адвокат ОСОБА_10 просив позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ "СК "УНІКА" матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду в зв`язку з її виплатою.
Згідно клопотання представника ПрАТ "СК "УНІКА" від 23.07.2020 року долучено до матеріалів справи платіжні доручення за №№ 158045, 158048, 158044, 158046, 158047 від 25.06.2020 р., копію наказу від 24.06.2020 р. про виплату страхового відшкодування гр. ОСОБА_9 , а саме витрати на поховання гр. ОСОБА_9 у розмірі 27573,00 грн., моральної шкоди згідно ст. 27.3 Закону та у ліміті відповідальності страховика у розмірі 38399,00 грн., у зв`язку із втратою годувальника згідно ст. 27.2 Закону у розмірі 134028,00 грн., шляхом переказу безготівкових коштів на розрахунковий рахунок, та копію листа від 24.06.2020 р. №00273904 і страхового акту №00273904 від 24.06.2020 р., за якими загибель ОСОБА_9 в результаті ДТП, яку скоїв водій ОСОБА_3 на застрахованому автомобілі марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_15 , вважається страховим випадком по ризику - настання цивільної відповідальності власника транспортного засобу за заподіяну шкоду, згідно з умовами Договору страхування №АМ/1405008 від 08.12.2017 р., і що збитки, які зазнала третя особа, підлягають відшкодуванню в розмірі 200000 грн.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Пунктом 4 частини 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Отже, враховуючи позицію представника цивільних позивачів, адвоката ОСОБА_10 , потерпілих по справі, щодо відмови в частині позовних вимог про стягнення з ПрАТ "СК "УНІКА" на користь потерпілої ОСОБА_9 витрат на поховання гр. ОСОБА_9 у розмірі 30633,00 грн., шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 200 000 грн. та на користь потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 у розмірі 44 676 грн. кожному, суд вважає за необхідне прийняти вищевказану відмову та закрити провадження в цій частині позовних вимог.
Згідно п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України - у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншими непрацездатними особами, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.
У відповідності до ч. 2 ст. 1200 ЦК України - особам, визначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
Тобто, коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання та дитина потерпілого, народжена після його смерті. Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць.
Наданими суду документами встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі, зареєстрованому Первомайським міським відділом ЗАГСа Миколаївської області 08.07.1978 року, актовий запис №337. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 06.02.2014 року №149906 ОСОБА_9 має ІІІ групу інвалідності по зору бестроково. До моменту смерті чоловіка ОСОБА_9 проживала разом з ним, вела спільне господарство та знаходилась на його утриманні (а.с. 218, 225, 227 т. 1).
ОСОБА_9 не працює, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію у разі втрати годувальника (а.с. 226, т. 1).
Згідно ч. 3 ст. 1200 ЦК України - особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
У відповідності до ст. 1202 ЦК України - відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки наперед.
Отже, в порядку ст. 1200 ЦК України непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання мають право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.
Оскільки, дружина померлого ОСОБА_9 - ОСОБА_9 була на утриманні чоловіка, відповідно має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю останнього.
В порядку ст. 1200 ЦК України така шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних членів сім`ї, які не мають права на відшкодування.
Згідно матеріалів справи, з 18 квітня 2019 року по день смерті ОСОБА_9 отримував пенсію за віком та продовжував працювати у Миколаївській дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта", що стверджується розпорядженням 142227 Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 09.01.2018 року, довідкою відділу відшкодувань Департамента Соціального Страхування Естонської Республіки від 21.05.2018 року №6.V012/19208-3 та довідкою про доходи МД ПАТ «Укрпошта» № 667 від 07.09.2018 року. Його середньомісячний заробіток складав 4152 грн. 99 коп., пенсія за віком 1400,00 грн. та пенсія за віком з Естонської Республіки 112,10 Євро, що за курсом НБУ (1 Євро - 32 грн. 25 коп.) складає 3615 грн. 23 коп. (а.с. 219-222 т.1). Отже, середньомісячний дохід померлого ОСОБА_9 на момент смерті складав 9168 грн. 22 коп. Станом на дату смерті сім`я ОСОБА_9 складалась із двох осіб: ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_9 .. Таким чином на кожного члена сім`ї припадала 1/2 заробітку (доходу) ОСОБА_9 , що дорівнює 4584 грн. 11 коп.
Таким чином дружина померлого ОСОБА_9 - ОСОБА_9 має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю чоловіка у розмірі: 4584 грн. 11 коп. щомісячно з 31 липня 2018 року і довічно.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Суд вважає, що є безумовним, що в результаті спричинення майнової шкоди від будь-яких злочинних дій, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання, а отже вважає доведеною наявність моральної шкоди, спричиненої потерпілим даним кримінальним правопорушенням.
Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення цивільного позову потерпілих в частині стягнення з обвинуваченого на їх користь моральної шкоди на суму 100000 грн. кожному, оскільки вважає, достатньою сатисфакцією завданої потерпілим моральної шкоди на підставі ст. 1166, 1167 ЦК України.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з прохальною частиною позовної заяви ОСОБА_9 , підписаною його представником - адвокатом ОСОБА_10 , останній просить стягнути з цивільних відповідачів судові витрати, пов`язані з судовим розглядом даної справи. Однак, матеріали справи не містять доказів понесення ОСОБА_9 таких витрат, а адвокат ОСОБА_10 здійснює представництво цивільного позивача в суді на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Відтак, відсутні правові підстави для вирішення розподілу судових витрат в частині розгляду цивільного позову.
Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого судові витрати по справі, які складаються із вартості проведених під час досудового розслідування експертних досліджень, а саме: судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 "Дослідження технічного стану транспортного засобу" в розмірі 2288 грн. 00 коп., судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 "Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод" в розмірі 1144 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 3432 грн. 00 коп.
Арешт накладений за ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.08.2018 р. у справі №490/6316/18 провадження № 1-кс/484/5079/2018 та №1-кс/484/5065/2018, на належний ОСОБА_16 автомобіль "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на належний ОСОБА_15 напівпричіп марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , із заборонами розпоряджатися та використовувати вказані автомобіль та напівпречіп, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду, та повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Прийняти відмову потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 від позовних вимог про стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" на користь потерпілої ОСОБА_9 витрат на поховання гр. ОСОБА_9 у розмірі 30633,00 грн., шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_17 , на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 200 000 грн. та на користь потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_9 у розмірі 44 676,00 грн. кожному, та закрити провадження в цій частини позовних вимог.
Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 до ОСОБА_3 , ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної смертю чоловіка, в сумі 4584 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 11 коп. щомісячно, починаючи з 31 липня 2018 року і довічно, та 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. кожному із потерпілих.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь держави судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 00 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.08.2018 р. у справі №490/6316/18 провадження № 1-кс/484/5079/2018, із забороною розпоряджатися та використовувати автомобіль марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_16 , адреса: АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.08.2018 р. у справі №490/6316/18 провадження № 1-кс/484/5065/2018, із забороною розпоряджатися та використовувати напівпричіп марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_15 , адреса: АДРЕСА_4 .

Речовий доказ автомобіль марки "Renault Magnum", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 01.08.2018 року знаходиться на відповідальному зберіганні на території ТДВ "Первомайськ-Автотранс" за адресою в місті Первомайську Миколаївської області по вул. Завгородній, 48 - повернути власнику ОСОБА_16 .

Речовий доказ напівпричіп марки "Samro SR334", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі постанови старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 01.08.2018 року знаходиться на відповідальному зберіганні на території ТДВ "Первомайськ-Автотранс" за адресою в місті Первомайську Миколаївської області по вул. Завгородній, 48 - повернути власнику ОСОБА_15 .

Речовий доказ лазерний диск "DVD-R" серійний номер DR5F60-50014 в корені якого знаходяться п`ять відео файлів з обставинами ДТП, яка мала місце 31.07.2018 близько 07:30 год. по АДРЕСА_5 , внаслідок якої загинув ОСОБА_9 - залишити в матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ: