Справа № 128/2221/21
УХВАЛА

13 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)" ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого вищу освіту, до засудження не працюючого,
засудженого вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.04.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львів від 01.12.2020 вирок приведений у відповідність на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.12.2019 до відбуття 3 роки позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України, -
в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про умовно дострокове згідно ст. 81 КК України, мотивуючи його тим, що він засуджений вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.04.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львів від 01.12.2020 вирок приведений у відповідність на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.12.2019 до відбуття 3 роки позбавлення волі. на даний час відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)». 27.06.2021 він набув право на застосування відносно нього положень ст. 81 КК України. За період відбування покарання в установі він працює на добровільних засадах без оплати праці на благоустрої установи, має три заохочення, два з яких заробив в установі та одне в Ду «Рівненське СІЗО». Мав два стягнення, одне з яких погасив заохоченням. У зв`язку із викладеним просить застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 власне клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав та просив його задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки засуджений не працевлаштований, раніше неодноразово судимий та відповідних висновків для себе не зробив.

Представник ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 при вирішенні питання поклався на розсуд суду. Додатково вказав, що вся інформація щодо засудженого викладена у наданій характеристиці на засудженого. З приводу того, що засуджений не був працевлаштований вказав, що через відсутність паспорта та ідентифікаційного номера його неможливо було працевлаштувати.
Ознайомившись з матеріалами клопотання та матеріалами особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
З матеріалів особової справи та характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий (десять разів) по даній справі засуджений вироком вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.04.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львів від 01.12.2020 вирок приведений у відповідність на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.12.2019 до відбуття 3 роки позбавлення волі. Початок строку 27.06.2019; кінець строку 27.06.2022. До Стрижавської ВК №81 прибув 21.12.2020.
За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочувався двічі, проте це не свідчить про сталість його виправлення. На виробництві установи засуджений не працевлаштований за власним бажанням, але виконує разові доручення представників адміністрації установи під контролем адміністрації установи. підтримує рівні взаємовідноснини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи, яким користується при виконання дорученої роботи, здійсненню за ним належного догляду та використовування його лише за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги перслоналу установи. намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для того не має. До виконання робіт із благоустрою установи намагається ставитися із розумною ініціативою. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» проте корисної ініціативи не проявляє. Соціально-корисні зв`язки підтримує із матір`ю, братом, знайомими шляхом телефонний переговорів. Вину у вчиненому злочині визнав. За характером егоїстичний, брехливий.
Застосуванню ст. 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 27.06.2020, проте комісією установи відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Застосуванню ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 27.12.2020, проте комісією установи відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частин строку покарання 27.06.2021, проте комісією установи відмовлено за заявою засудженого.
На профілактичному обліку в установі перебуває як «схильний до членоушкодження».
Разом із тим, засуджений не працевлаштований на підставі його особистої заяви, в своїх діях не має чіткої позитивної послідовності та стабільності, постійно змінює свої рішення. Засуджений раніше 10 разів притягувався до кримінальної відповідальності, з них тричі звільнявся на підставі ст. 81 КК України, після чого позитивних висновків для себе не зробив, що може вказувати на можливість повторного вчинення ним злочину. Адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 не досяг ступеня виправлення відповідно до ст. 81 КК України, а саме не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою ресоціалізації засудженого та повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві, тому недоцільно застосовувати до нього ст. 81 КК України в частині умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень вбачається, що до засудженого ОСОБА_5 один раз застосовалося дисциплінарне стягнення у 09.01.2020, окрім того, засуджений ОСОБА_5 має три заохочення, які були застосовані до нього у 2020-2021 роках.
Виходячи із вимог ст.81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.
При вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
Так, сумлінна поведінка означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і
розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; активну участь у
самодіяльних організаціях засуджених, виконання розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу; товариському ставленні до інших засуджених.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений
працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу,
належно виконує роботу, бережно ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.
З врахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що в даний час засуджений ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку покарання, проте сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, йому було відмовлено у застосуванні положень ст. 101 КВК України та ст. 82 КК України, як особі яка не стає на шлях виправлення. ОСОБА_5 не працевлаштований на виробництві в установі, характеризується посередньо, до виконання робіт із благоустрою установи відноситься без розумної ініціативи. Більшість показників характеризуючих засудженого, згідно характеристики, вказані із позначкою «намагається», засуджений перебуває на обліку в установі як «схильний до членоушкодження», за характером егоїстичний, брехливий, не проявляє корисної ініціативи під час проходження програми диференційованого впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Тобто, умовою для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є його сумлінна поведінка та ставлення до праці. Проте, за матеріалами особової справи засудженого та наданими установою відбування покарання, характеризуючими даними на засудженого, не вбачається його сумлінної поведінки та ставлення до праці.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст. 537 ч. 1 п. 9, ст. 539 ч. 4 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1