Провадження 11-кп/824/397/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю:

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою колегії суддів Солом`янського районного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року, продовжено обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60днів, тобто до 07.06.2020 року включно.
Своє рішення колегія суддів місцевого суду обґрунтувала наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час зменшились, але не припинили свого існування, зокрема можливість обвинувачених ухилитися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування наявності зазначених ризиків, колегія суддів зважила на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 указано на незаконність ухвали колегії суддів. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушення права на захист, оскільки в судовому засіданні були відсутні троє обвинувачених та їх захисники. Разом з тим захисник указав, що жодних обґрунтувань необхідності тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 судом не наведено. Судовий розгляд триває з 08 травня 2019 та судові засідання відбуваються виключно з метою продовження строку тримання під вартою. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану ухвалу повністю та ухвалити нову ухвалу, якою визнати недоцільним продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 .

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, вважав її доводи необґрунтованими та просив залишити її без задоволення, а ухвалу без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_11 до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів справи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішено на стадії судового розгляду. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , колегія суддів знаходить їх не обґрунтованими.

Доводи захисника про те, що судове засідання проведено з грубим порушенням права на захист є безпідставними, оскільки з оскаржуваної ухвали вбачається, що питання продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою вирішувалось судом першої інстанції за участі обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисників, ОСОБА_11 та його захисники мали можливість висловити свої доводи з посиланням на відповідні докази щодо відсутності підстав для продовження застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вказані доводи були враховані судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині необхідності продовження тримання ОСОБА_11 під вартою апеляційна скарга захисника не містить.

Також колегія суддів вважає, що скасованим може бути лише діюче судове рішення, таке, яке породжує певні юридичні наслідки. Між тим, як вбачається із резолютивної частини ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року строк тримання ОСОБА_11 під вартою було продовжено на два місяці, тобто до 07.06.2020 року. Матеріали справи та пояснення захисника указують на те, що строк тримання ОСОБА_11 під вартою був неодноразово продовжений та на момент розгляду апеляційної скарги захисника щодо обвинуваченого ОСОБА_11 судом першої інстанції запобіжний захід змінений на домашній арешт. Ці обставини у поєднанні із положеннями ст.ст. 196, 197, 199 КПК України дають підстави стверджувати те, що строк дії ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року закінчився в червні 2020 року. Те, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року на час ухвалення судом апеляційної інстанції рішення за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 є не діючою унеможливлює її скасування. Колегія суддів враховує і те, що положеннями КПК України не передбачено можливості закриття провадження у справі чи залишення апеляційної скарги без розгляду у випадку закінчення дії оскаржуваного рішення. У зв`язку із цим колегія суддів позбавлена можливості ухвалити будь-яке рішення у цій справі окрім як залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4