КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 02.03.2021 під час проведення обшуку сейфової скриньки № 18, референс договору 0010, відкритої на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відділенні «Городське» філії «Южне головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» () за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Бабаджаняна, 68/1 (офіс 26-Н), а саме: розовий поліетиленовий пакет; картонну коробку з надписом «Нова Пошта» розміром 24*17*5; 5 (п`ять) пачок з предметами, схожими на купюри банкноти долари США, номіналом по 100 (доларів США) кожна, у загальній кількості 500 (п`ятсот) штук, на загальну суму 50000,00 (доларів США).

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна, вилученого 02.03.2021 під час проведення обшуку сейфової скриньки №18, референс договору 0010, відкритої на ім`я ОСОБА_6 у відділенні «Городське» філії «Южне головне регіональне управління акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Бабаджаняна, 68/1 (офіс 26-Н). Зобов`язати старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні негайно повернути майно ОСОБА_6 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Захисник стверджує, що дозвіл на вилучення грошових коштів ухвалою слідчого судді надано не було та додає про безпідставність постанови про визнання грошових коштів речовими доказами.

Далі в апеляційній скарзі адвокат вказує на відсутність доказів того, що сейфова скринька, орендована ОСОБА_6 , та грошові кошти, які в ній зберігалися, мають відношення до злочинів, що розслідуються. Апелянт зауважує, що слідчим суддею не з`ясовано належність грошових коштів. Додає про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України та порушення прокурором процесуальних строків із зверненням до суду із клопотанням про арешт майна.

У підсумку автор апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог КПК України.

Судове засідання по розгляду згаданої апеляційної скарги призначено слуханням в апеляційній інстанції на 13 годину 15 хвилин 19.04.2021 року, про що надіслано повідомлення прокурору 24.03.2021 (а.с. 40-41)року, проте в судове засідання прокурор не прибув, про причинисвоєї неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Офісу Генерального прокурора перебувають матеріали кримінального провадження №0001709, відомості про яке 06.11.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КК України.
04.03.2021 прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 02.03.2021 під час проведення обшуку сейфової скриньки № 18, референс договору 0010, відкритої на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відділенні «Городське» філії «Южне головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» () за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Бабаджаняна, 68/1 (офіс 26-Н), а саме: розовий поліетиленовий пакет; картонну коробку з надписом «Нова Пошта» розміром 24*17*5; 5 (п`ять) пачок з предметами, схожими на купюри банкноти долари США, номіналом по 100 (доларів США) кожна, у загальній кількості 500 (п`ятсот) штук, на загальну суму 50000,00 (доларів США), яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли підтвердження, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання апелянта на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.02.2021 не надано дозволу на вилучення грошових коштів, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими, з урахуванням того, що вилучені грошові кошти мають статус тимчасово вилученого майна та постановою про визнання речей речовим доказом та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 03.03.2021 визнані речовим доказом у справі (а.с. 20-22 т. 1). З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження адвоката про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України.

Не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і твердження адвоката про порушення стороною обвинувачення строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, що має місце у даному випадку, з урахуванням тих обставин, що обшук проведено 02 березня 2021 року (а.с. 13-19 т. 1), а з клопотанням про арешт майна прокурор звернувся до суду 04 березня 2021 року (а.с. 208 т. 1, конверт), а отже протягом 48 годин після вилучення майна.

Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власника майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.

Твердження захисника про відсутність доказів того, що сейфова скринька, орендована ОСОБА_6 , та грошові кошти, які в ній зберігалися, мають відношення до злочинів, що розслідуються, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, тобто це не вимагає доведення причетності особи до кримінального правопорушення. Окрім того, додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Посилання адвоката на те, що слідчим суддею не з`ясовано належність грошових коштів, є необгрунтованими, оскільки грошові кошти вилучені зі скриньки, яка орендована ОСОБА_6 , тобто наявні підстави вважати належність вилучених коштів саме ОСОБА_6 .

Посилання представника власника майна на незаконність, необгрунтованість ухвали слідчого судді, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог КПК України та безпідставність постанови про визнання майна речовим доказом, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене 02.03.2021 під час проведення обшуку сейфової скриньки № НОМЕР_2 , референс договору 0010, відкритої на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відділенні «Городське» філії «Южне головне регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» () за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Бабаджаняна, 68/1 (офіс 26-Н), а саме: розовий поліетиленовий пакет; картонну коробку з надписом «Нова Пошта» розміром 24*17*5; 5 (п`ять) пачок з предметами, схожими на купюри банкноти долари США, номіналом по 100 (доларів США) кожна, у загальній кількості 500 (п`ятсот) штук, на загальну суму 50000,00 (доларів США), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4