Справа № 357/6213/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0003005 від 25.07.2015 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шкарівки, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працевлаштованого, маючого посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 4), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

представник потерпілого - адвокат: ОСОБА_6 ,

захисник адвокат: ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 24.07.2015 приблизно о 23.00 годин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 та рухаючись по другорядної дороги - автодороги з с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області у напрямку до головної автодороги «Київ - Одеса», в порушенні вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (п. 1.10 Правил дорожнього руху України (Загальні положення): дати дорогу вимога до учасників дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимог звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість); в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; порушив вимоги п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 16.3 Правил дорожнього руху України: «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів»; п. 16.11 Правил дорожнього руху України: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», проявив бездіяльність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався на 108км.+900м. по головній дороги - автодороги «Київ-Одеса» неподалік с. Чупира на території Білоцерківського району, Київської області зі сторони м. Одеса в напрямку до м. Києва та мав перевагу в русі, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження: рани на грудях зліва, на лівому передпліччі та в області правої п`ятки; геморагічний забій головного мозку; переломи 3,7 ребер зліва; розрив селезінки (двохмоментний), 500 мл. крові в черевній порожнині; закриті переломи голівки лівої плечової кістки, акроміального виростку лопатки, вивих плечового суглобу, правої променевої кістки, лівої таранної кістки. Ушкодження на голові, грудях та переломи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні. Рани відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Закрита травма живота (розрив селезінки з кровотечею в черевну порожнину) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України та порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та зазначив, що 24.07.2015 працюючи водієм Приватного підприємства «Черкас» та керуючи технічно справним транспортним засобом вказаного підприємства, а саме транспортним засобом «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 , який мав загальну довжину 15 метрів, завантажувався зерном у с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області, на загальну масу з транспортним засобом 40 тон. Після чого 24.07.2015 приблизно о 23.00 год. виїхав в сторону автодороги «Київ-Одеса», при цьому на транспортному засобі було включене ближнє світло фар, а також причеп був оснащений габаритними фарами. Під`їхавши до головної дороги автодороги «Київ - Одеса» в сторону м. Києва, переконався, що машин у попутному напрямку зі сторони м. Одеса не має, розпочав рух свого вантажного транспортного засобу на головну дорогу, рухаючи свій транспортний засіб «MAN 26.430 TGA» з причепом на розворот в бік м. Одеси. При цьому виїхавши кабіною та транспортним засобом «MAN 26.430 TGA» вже на ліву смугу, а причеп, ще перетинав праву крайню смугу, коли почув хлопок в задню частину причепа, однак зразу транспортний засіб не зупинив, подивився в дзеркала заднього виду, не побачивши нічого продовжив свій рух, але після того, як своїм транспортним засобом «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 , зайняв ліву крайню смугу для розвороту, зупинився, вийшов та побачив, що на дорозі стоїть в розвернутий в іншій бік по напрямку руху транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» з механічними ушкодженнями, а саме передня водійська частина транспортного засобу була зім`ята, а водій отримав тілесні ушкодження та не міг самостійно вийти з транспортного засобу. Після чого ОСОБА_3 підбіг до транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» та почав допомагати водію, як потім стало відомо ОСОБА_5 вийти з транспортного засобу, але від сильного удару останній був зажатий металом та вийти з транспортного засобу не міг, при цьому ОСОБА_5 перебував у свідомості, але на запитання ОСОБА_3 відповіді надавати не міг, тобто ОСОБА_5 не міг розмовляти. Швидку медичну допомогу та поліцію викликали інші водії, які зупинились та намагалися допомогти учасникам дорожньо-транспортної пригоди.

На запитання учасників кримінального провадження щодо часткового визнання вини ОСОБА_3 зазначив, що визнає тільки порушення п. 1.5 Правил дорожнього руху України, а також вважав, що треба було ще раз перед початком руху транспортного засобу з додаткової дороги на головну подивитись ліворуч та переконатися, що машин у попутному напрямку не має і лише після чого розпочинати рух свого транспортного засобу «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 .

Також обвинувачений при відповіді на запитання зазначив, що потерпілому матеріальної допомоги не надавав, зразу після дорожньо-транспортної пригоди намагався відвідувати у лікарні, але до потерпілого не пропустили медичні працівники і ОСОБА_3 більш не застосовував спроб зв`язатися з потерпілим.

Крім цього обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та на підставі п. «е» ст. 1 зазначеного Закону, звільнити його від покарання, при цьому ОСОБА_3 запевнив, що з наслідками застосування Закону України «Про амністію» обізнаний.

Вказані показання обвинуваченого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Отже ними у повній мірі підтверджуються обставини, які підлягають доказуванню згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, як-то: час, місце та спосіб учинення.

У той же час, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України у судовому засіданні, документів, висновків експертів та показаннями потерпілого які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судом встановлено наступне.

Так, будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_5 показав, що він 24.07.2015 приблизно о 23.00 години керував службовим транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , на якому повертався з роботи з м. Жашків та рухався зі сторони м. Одеси в напрямок м. Києва по головній дорозі - автодороги «Київ-Одеса» зі швидкістю приблизно 100 км/год. з ввімкненим ближнім світлом фар в лівій смузі, оскільки права смуга дороги мала вибоїни, які розбивали ходову частину транспортного засобу. Рух по зазначеній автодороги не був інтенсивним, лише періодично ОСОБА_5 випереджав попутні транспортні засоби, які рухалися в правій смузі. Так, при зазначеному руху ОСОБА_5 звернув увагу, що з правого боку, з другорядної дороги, почав виїжджати на головну дорогу по якій рухався ОСОБА_5 , вантажний транспортний засіб з причепом, який перегородив транспортному засобу ОСОБА_5 напрямок руху. ОСОБА_5 став застосовувати екстрене гальмування, скинувши швидкість до 60-70км./год. та намагався уникнути зіткнення, прийнявши правіше, але зіткнення уникнути не вдалося і транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 отримав механічні ушкодження у праву передню частину транспортного засобу, в`їхавши в задню частину причепа. Обставини, які відбувалися далі потерпілий ОСОБА_5 не пам`ятає, лише до себе прийшов у лікарні, де йому близькі родичі пояснили, що відбулась дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої він отримав тілесні ушкодження. Матеріальної допомоги від обвинуваченого з дати події та до судового розгляду не отримував, відвідування та вибачення обвинувачений не приносив. Потерпілий при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Просив залишити його цивільний позов до Приватного підприємства «Черкас» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» та третьої особи: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, без розгляду, з наслідками залишення цивільного позову без розгляду обізнаний, має намір звернутися з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

У рамках цього кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення та захисту, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, як-то показання, речові докази, документи, висновки експерта.

На підставі яких суд у ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив таке.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди складеного старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 у період часу з 00.05 год. по 03.20 год. від 25.07.2015 з фототаблицею та схемою, в присутності понятих та учасника події ОСОБА_3 , підтверджується безпосередньо факт настання самої події кримінального правопорушення, а саме дорожньої-транспортної пригоди, його час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, характеристика природних умов, наслідків, що настали в результаті зіткнення транспортних засобів «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 та «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 .

Зокрема, у даному протоколі вказано місце ДТП автодорога Київ Одеса 108км+900м., а також зазначені елементи дороги, наявність дорожньої розмітки у вигляді двох смуг зазначеної ділянки дороги, асфальтобетонне покриття, наявне нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, а саме автодороги «Київ - Одеса» та прилягаючої до неї другорядної дороги виїзд від с. Чупира (з правого боку, по напрямку з м. Одеса до м. Київ) сліди гальмування транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 та сліди бокового юзу причепа «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 .

До вказаного протоколу додана фототаблиця, згідно з якою на дослідницькій ділянці дороги відображені кінцеві розташування транспортних засобів на проїзній частині на 108 км автодороги «Київ - Одеса» на території Білоцерківського району, Київської області на лівій смузі проїзної частини автодороги призначеної для руху в напрямку м. Київ.
Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 слідує, що вона містить зображення місця пригоди у вигляді схеми, яка оформлена на місці пригоди і підписана понятими та водієм ОСОБА_3 та на якій графічно відображені й зафіксовані всі об`єкти та обставини, що стосуються події, та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, а саме: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, ділянка автодороги Київ Одеса на 108 км., де наявне нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, а саме перехрещення автодороги «Київ - Одеса» та прилягаючої до неї другорядної дороги (виїзд від с. Чупира) з правого боку, по напрямку від м. Одеса до м. Київ, з сухим асфальтним покриттям двох смуг для руху транспортних засобів в напрямку м. Києва, смугу розгону та смугу гальмування.Також на схемі відображені сліди та предмети, що стосуються пригоди, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів; координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів; тобто у даному випадку підтверджується місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

З протоколу огляду транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , складеного старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 25.07.2015 за участю учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 вбачається, що зазначений транспортний засіб мав наступні механічні пошкодження, а саме деформацію даху, капоту, двигуна, лобового скла, радіатора, переднього блоку дверей, вітрового скла та скла водійських дверцят, системи переднього лівого колеса. Вказаний протокол підписаний учасниками слідчої дії без зауважень.

Відповідно до протоколу огляду причепа «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 , складеного старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 25.07.2015 за участю учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 вбачається, що зазначений транспортний засіб мав наступні механічні пошкодження, а саме деформовано задній металевий борт з правої сторони, металеві прикріплення задніх фар з права, заднє праве колесо та задній правий підкрилок. Вказаний протокол підписаний учасниками слідчої дії без зауважень.

З протоколу огляду транспортного засобу «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 , складеного старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 від 25.07.2015 за участю учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 вбачається, що зазначений транспортний засіб не мав механічних пошкоджень. Вказаний протокол підписаний учасниками слідчої дії без зауважень.

Під час дослідження вказаних протоколів зауважень з боку учасників судового провадження не надходило. Таким чином, порушень вимог статей 104-106, 223, 237, 238 КПК України судом у ході судового розгляду не встановлено та сторонами не доведено.

З досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.
Відповідно висновка експерта № 457/д від 21.08.2017 вбачається, що при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_5 знайдені наступні ушкодження: рани на грудях зліва, на лівому передпліччі та в області правої п`ятки; геморагічний забій головного мозку; перелом 3, 7 ребер зліва; розрив селезінки (двохмоментний), 500мл крові в черевній порожнині; закриті переломи голівки лівої плечової кістки, акроміального виростку лопатки, вивих плечового суглобу, правої променевої кістки, лівої таранної кістки.

Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути внаслідок травми в салоні автомобіля під час ДТП в строк указаний у постанові.

Ушкодження на голові, грудях та переломи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні. Рани відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Закрита травма живота (розрив селезінки з кровотечею в черевну порожнину) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

В історії хвороби даних про те чи знаходився пацієнт на момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння, чи ні, немає.

З висновка експерта № 5-02/384 від 28.09.2015 вбачається, що зіткнення автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 , вантажного автомобіля «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 , відбулося на 108 км автодороги «Київ - Одеса» на території Білоцерківського району, Київської області на лівій смузі проїзної частини автодороги призначеної для руху в напрямку м. Київ, на початку сліду бокового юзу причепа «SCHMITZ WF 18» (позначка 7 на схемі ДТП) в кінці сліду гальмування автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» (позначка 8 на схемі ДТП).

Відповідно висновка експерта № 8-02/1293 від 29.02.2016 вбачається, що система робочого гальма автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено.

Рульове керування автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено.

Елементи підвіски автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , на момент огляду, знаходяться в технічно несправному непрацездатному стані через пошкодження важеля, кульового з`єднання та амортизаційної стійки підвіски лівого переднього колеса автомобіля.

Дана несправність має аварійний характер, оскільки розташована в зоні значних деформацій елементів конструкції автомобіля внаслідок дії ударного навантаження в процесі розвитку ДТП. Несправностей підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено.

Оскільки при експертному дослідженні несправностей в системі робочого гальма, рульовому керуванні та елементах підвіски автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , які могли б виникнути до ДТП не виявлено, дослідження зазначеного питання в такій редакції позбавлене технічного сенсу і тому не проводилось.

Згідно висновка експерта № 12-1/363 від 07.03.2018 вбачається, що швидкість руху, що відповідає слідам гальмування залишеним автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» на проїзній частині дороги становила близько 52…55 км/год.

Водій автомобіля «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 , у дорожній ситуації, що склалась, з технічної точки зору, повинен був керуватися вимогами п.п. 16.11, 16.3 та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, в разі своєчасного виконання водієм автомобіля «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 вимог п.п. 16.11, 16.3 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього рухуУкраїни, виключається не тільки зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , а і саме виникнення небезпеки для руху. Таким чином водій автомобіля «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 виконуючи технічні вимоги вказаних вище пунктів Правил дорожнього руху України мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 , для чого у нього не було перешкод технічного характеру відомих експертові.

Зауваження сторони захисту щодо не ознайомлення слідчим, сторону захисту з постановами про призначення експертиз по кримінальному провадженню, а саме з питаннями та вихідними даними для проведення вищевказаних експертиз, не заслуговують на увагу оскільки вказана позиція сторони захисту не ґрунтується на вимогах КПК України.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.
Отже під час судового розгляду кримінального провадження, стороною захисту не було надані суду інші висновки експертів.
При розгляді судом зауваження сторони захисту, що слідчим не надано на ознайомлення постанови про призначення експертиз по кримінальному провадженню, спростовується проведенням в порядку ст. 290 КПК України відкриття матеріалів справі іншій стороні, тобто під час судового розгляду сторона захисту не заперечувала факт надання ним стороною обвинувачення доступу до матеріалів досудового розслідування.
Отже, зазначені висновки відповідають вимогам статей 101-102 КПК України.
З досліджених доказів в їх сукупності підтверджується обставини регламентовані ст. 91 КПК України, зокрема порушення обвинуваченим п. 2.1 «Дати дорогу», а також пунктів 1.5, 2.3(б), 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху та отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.
Крім цього згідно з ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.
Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Так, об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, яке може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: вчиненні дій, які заборонені правилами; невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною формою вини.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом «MAN 26.430 TGA» державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом «SCHMITZ WF 18» державний номерний знак НОМЕР_3 , допустив злочинну самовпевненість, яка полягала у тому, що здійснюючи виїзд на головну дорогу автодороги «Київ - Одеса» з другорядної дороги від с. Чупира з правого боку, по напрямку від м. Одеси до м. Києва всупереч встановленому дорожньому знаку 2.1 «Дати дорогу» та в порушення вимог п. п. 16.11, 16.3 Правил дорожнього руху України, розпочав рух свого транспортного засобу, на перехресті нерівнозначних доріг, де відповідно до вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а також в порушення вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху України, де розкрито поняття дати дорогу тобто ця вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Отже, на перехресті нерівнозначних доріг водій ОСОБА_3 при виїзді на головну дорогу не переконався в безпеці своїх дій, що свідчить про недотримання п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України та порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого виїхав на головну дорогу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що не оспорюється обвинуваченим.
Обвинувачений передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, але легковажно розраховував на їх відведення. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної самовпевності. Вчинений злочин є закінченим.

Суд, критично ставиться до позиції обвинуваченого стосовно того, що він виконав всі вимоги Правил дорожнього руху України, але останній вважає, що йому треба було ще раз подивитись ліворуч на дорогу, перед початком руху після знаку 2.1 «Дати дорогу», при виїзді на головну автодорогу «Київ-Одеса». Отже часткове визнання вини обвинуваченого ОСОБА_3 суд розцінює, як обрану лінію захисту обвинуваченим ОСОБА_3 .
Таким чином, суд, з урахуванням наведеного здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Незважаючи, що обвинувачений під час судового розгляду зазначив, що визнає вину в інкримінованому злочині частково, але останній наполягав, що ним були виконані вимоги Правил дорожнього руху України в повному обсязі, не висловив жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, також з боку обвинуваченого не було висловлене щирий жаль з приводу дорожньо-транспортної пригоди та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, чого обвинувачений з 2015 року так і не зробив перед потерпілим.

Отже в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений з 2015 року не просив вибачення у потерпілого, матеріальної допомоги не здійснював.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлена.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, розлучений, не має утриманців, на час прийняття рішення не працевлаштований, таким чином судом встановлено відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, а також судом встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем його реєстрації, де останній характеризувався позитивно, а також статус обвинуваченого, який є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 4). Крім цього судом враховується відсутність будь-яких попередніх адміністративних правопорушень у обвинуваченого, пов`язаних з порушенням ПДР, враховує позицію в судових дебатів прокурора, який вважав, за можливе призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а також призначати додаткове покарання, вказану позицію підтримав представник потерпілого та потерпілий, а також вважали, що заявлене клопотання сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію 2016 року» підлягає задоволенню.

Сторона захисту просила також в судових дебатах застосувати до обвинуваченого Закон України «Про амністію у 2016 році» на підставі п. «е» ст. 1 вказаного закону та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.

Таким чином суд вважає, що виправлення і перевиховання, попередження з боку обвинуваченого ОСОБА_3 здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки на теперішний час обвинувачений не працює, утриманців не має, водійське посвідчення не використовує, що не впливає на його майновий стан, та надає суду підстави вважати, що позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами негативно не вплине на обвинуваченого.

При цьому заявлене клопотання сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши останнього від покарання підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні обвинуваченим наданий оригінал відповідного посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 4), а також судом роз`яснено обвинуваченому, що застосування акту амністії не є реабілітуючою підставою для звільнення від відбування покарання, а також роз`яснені наслідки застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році».

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України - стягнути з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, цивільним позивачем/потерпілим по справі ОСОБА_5 в особі представника адвоката: ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до Приватного підприємства «Черкас», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» та третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Однак під час судового розгляду представником потерпілого адвокатом ОСОБА_6 подана заява про залишення цивільного позову без розгляду, що в судовому засіданні підтримано потерпілим ОСОБА_5 , якому роз`яснено право звернутися з вказаним цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 2371,60 гривень (дві тисячі триста сімдесят одна гривня 60 копійок).

Цивільний позов ОСОБА_5 в особі представника адвоката: ОСОБА_6 до Приватного підприємства «Черкас», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» та третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1