Справа № 645/5238/19
Провадження № 1-в/645/1/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 12 квітня 2019 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, ст. 76 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського районного суду м. Харковавід 12.04.2019 року ОСОБА_4 засуджений за чч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, ст. 76 КК України суд встановив обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

28.05.2019 року до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Київського районного суду м. Харкова відносно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.04.2014 року за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, згідно ст. 76 п. 1, п. 2, ч. 1 КК України.

Згідно подання, після винесення вироку засуджений ОСОБА_4 змінив місце проживання, не повідомивши про це уповноважений орган з питань пробації. 14.06.2019 року у зв`язку з цим проводились першочергові розшукові дії, встановити місцезнаходження вдалось лише 16.07.2019 року. 16.07.2019 року засуджений ОСОБА_4 з`явився до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому під особистий підпис були роз`яснені права та умови у виді іспитового строку, а також він був попереджений про наслідки за ухилення ( стр. 36, о/с № 69/2019 р.). Засудженому винесене застереження у виді письмового попередження, за те що він змінив місце мешкання, не повідомив про це уповноважений орган пробації ( стр. 37, о/с № 39-н/2019 р.). Проведено бесіду профілактичного характеру. Але, незважаючи на це, ОСОБА_4 26.07.2019 року, 02.08.2019 року не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу пробації. 29.09.2019 року ОСОБА_4 був направлений виклик через оператора поштового відділення Укр. пошта до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на 05.08.2019 р. о 10-00 год., для дачи письмових пояснень. Цього ж дня був здійснений телефонний дзвінок ОСОБА_4 , за номером - ( НОМЕР_1 ), який належить засудженому, але телефонний оператор повідомив, що номер не обслуговується. 05.08.2019 року гр. ОСОБА_4 зателефонував до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та повідомив, що з`являтися до уповноваженого органу пробації не буде. В ході бесіди останній попереджений за наслідки ухилення, не виконання обов`язків встановлених вироком суду.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області до судового засідання не з*явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якою подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засідання у задоволенні подання просив відмовити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, ухвала про привід особи не виконана, згідно наданому рапорту оперуповноваженого - в результаті перевірки було встановлено, що за адресою мешкання не проживає. В наслідок чого доставити останнього до Фрунзенського районного суду м. Харкова не виявилося можливим
Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до положень ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України: 1. У разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. 2. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. 3. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. 4. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності. 5. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Як випливає із змісту п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Участь засудженого по даній справі визнана судом обов`язковою.

Згідно п.п.5.2, 5.3 Розділу VІ Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560 якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (п. 5.2). Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разі вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання (п. 5.3).

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При дослідженні матеріалів особової справи ОСОБА_4 , вбачається, що останній притягується до кримінальної відповідальності за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 р. № 7 зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Разом з тим, доданими до подання матеріалами не підтверджено, що ОСОБА_4 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Дані про те, що засуджений отримував застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, в матеріалах справи відсутні.

Згідно КПК України в судовому засіданні при розгляді питань, пов`язаних з виконанням вироків, засуджені користуються процесуальними правами, передбаченими ст.42 КПК України, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Забезпечити явку засудженого в судове засідання не надалося можливим, що позбавляє суд вислухати його пояснення, чим може бути порушено його право на захист.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання, суд зобов`язаний перевірити чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, переконатися, чи можливо розглядати викладені в поданні факти, як свідчення небажання його стати на шлях виправлення.

Також, згідно відповіді судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 17.11.2020 вбачається, що в її провадженні на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, кримінальне провадження зупинено та обвинувачений перебуває в розшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України - якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області Світлічної Н.

Керуючись ст. 71 КК України, ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Особову справу на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Немишлянського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя -