Справа № 352/164/20
Провадження № 1-кп/352/70/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000476 від 20.12.2019 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, з середньою освітою, українця, громадянина України, депутатом будь-якої ради не обирався, комісованого з лав ЗСУ, якому пам`ятка про його права та обов`язки надані в судовому засіданні вручена, судимого : 31.05.2016 р. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3, 70 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі; 04.08.2016 р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі; 26.04.2019 р. звільненого умовно-достроково на невідбуту частину покарання строком 3 місяці 21 день на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2019 р.; 16.01.2020 р. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст.ст. 71 ч. 1, 81 ч. 4 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі, покарання відбув повністю; у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло та сховище.

Вказаний злочин підсудний вчинив при таких обставинах:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив злочини проти власності.

Так, 19.11.2019 р. приблизно о 00 години 30 хвилин ОСОБА_5 проходив повз огороджене парканом господарство, яке належать ОСОБА_7 , що знаходяться у АДРЕСА_2 та виявив, що там проводяться ремонтні роботи і на даний час ніхто постійно не проживає, а також, що у вказаному будинку можуть зберігатися речі, що становлять матеріальну цінність. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення повторно таємного викрадення чужого майна. Для приведення свого злочинного наміру до виконання, усвідомлюючи, що потерпілий вжив всіх необхідних заходів для збереження (схоронності) свого майна та, відповідно, територія має ознаки сховища, що перешкоджало вільному доступу до неї сторонніх осіб ОСОБА_5 , переконавшись у відсутності очевидців і що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив засув у калитці та проник на територію господарства ОСОБА_7 .

Перебуваючи на вказаній території ОСОБА_5 , скориставшись тим, що у житловому будинку нікого не має, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом збивання навісного замка проник в середину окремого господарського приміщення комора, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме: 1) ланцюг до бензопили «Бригадир» вартістю 85 грн. (вісімдесят п`ять гривень) 2) шнурок-канат із металевим гаком довжиною 9 м вартістю 25 грн. (двадцять п`ять гривень), 3) лом-цвяходер металевий довжиною 60 см. вартістю 45 грн. (сорок п`ять гривень), 4) ремінь для штанів чорний шкіряний довжиною 1м. вартістю 15 грн. (п`ятнадцять гривень), 5) сокиру «радянська» вартістю 20 (двадцять гривень), 6) ніж кухонний з довжиною леза 12 см. вартістю 15 грн. (п`ятнадцять гривень), 7) пляшку горілки «Медов» 0,5л вартістю 90 грн. (дев`яносто гривень).
Після вчинення неправомірного діяння ОСОБА_5 , маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.

Внаслідок неправомірних дій обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 295 грн. (двісті шістдесят вісім гривень).
У подальшому, 19.11.2019 р. приблизно о 01.00 год., ОСОБА_5 продовжуючи свої неправомірні дії, переслідуючи корисливу мету, направлену на повторне таємне викрадення чужого майна, зайшов через необлаштовану огорожею територію господарства АДРЕСА_3 , яке перебуває у власності потерпілого ОСОБА_6 . Переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, використовуючи ключ, що потерпілий ОСОБА_6 залишив у врізному замку дверей літньої кухні, що є окремою жилою спорудою, відчинив вхідні двері та незаконно проник в середину приміщення. Тут підсудний, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення таємно викрав: 1) ложку із нержавіючої сталі вартістю 2 грн. (дві гривні), 2) металеву миску вартістю 15 грн. (п`ятнадцять гривень), 3) 5кг свинини без кістки вартістю 450 грн. (чотириста п`ятдесят гривень), 4) 2 кг яловичини без кістки вартістю 200 грн. (двісті гривень), 5) 500 гр. ковбаси «Варена» вартістю 45грн. (сорок п`ять гривень), 6) м`ясо півня 2 кг без кістки вартістю 110 грн. (сто десять гривень). В подальшому, вийшовши із літньої кухні ОСОБА_5 відчинив навісний засув та незаконно проник до погребу ОСОБА_6 що також знаходиться на території вказаного господарства, з якого діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення таємно викрав:тушонку зі свинини об`ємом 0.5л вартістю 55 грн. (п`ятдесят п`ять гривень) кожна в кількості 2 шт. та 1 шт. об`ємом 1л вартістю 70 грн. (сімдесят гривень), помідори 1шт. об`ємом 1л вартістю 25 грн. (двадцять п`ять гривень), 1шт. варення малинове об`ємом 1 л вартістю 85 грн. (вісімдесят п`ять гривень), та металевий ланцюг довжиною 2м вартістю 10 грн. (десять гривень).

Після вчинення злочину ОСОБА_5 , маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд.

Неправомірними діями ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1 107 грн. ( одна тисяча сто сім гривень).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілими дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєних ним кримінальних правопорушень вищенаведених у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірні діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища. На даний момент заподіяні потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 його неправомірними діями збитки відшкодовано повністю в добровільному порядку.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду письмову заяву в якій ствердив, що йому повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровльному порядку, жодних претензій матеріального характеру до останнього немає. Просить суд кримінальне провадження відносно обвинуваченого розглядати за його відсутності, призначити йому несуворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву в якій ствердив, що йому повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровльному порядку, жодних претензій матеріального харакьеру до останнього немає. Просить суд кримінальне провадження відносно обвинуваченого розглядати за його відсутності, призначити йому суворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинуваченим та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло та сховище.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на вищенаведене, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілим злочином збитки відшкодував повністю в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує думку потерпілих щодо міри покарання, яку слід призначити ОСОБА_5 , а також враховує і те, що останній з байдужістю ставиться до вчиненого, має постійне місце проживання, за яким вкрай негативно характеризується, не одружений, утриманці відсутні, не працюючи веде паразитичний спосіб життя, неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, тобто є особою із неналежним рівнем соціальної зрілості, у якої відсутній легальний дохід та соціальні зв`язки, що створює передумови для подальшої його протиправної поведінки, проте на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, зі слів має незадовільний стан здоров`я.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення, перевиховання ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, його слід ізолювати від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

При цьому, оскільки дані злочини передбачені ст . 185 ч. 3 КК України були скоєні підсудним ОСОБА_5 19.11.2019 р., тобто до постановлення попереднього вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.01.2020 р., згідно якого ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч. 2, 71 ч. 1, 81 ч. 4 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі, то на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, призначене судом підсудному менш суворе покарння за попереднім вироком слід шляхом поглинання поглинути більш суворим покаранням визначеним підсудному за даним вироком суду.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити без змін - тримання під вартою.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного обвинуваченому вироком Тлумацького районного суду від 16.01.2020 р. більш суворим покаранням призначеним обвинуваченому за даним вироком суду, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання з 11.03.2020 р., зарахувавши при цьому термін його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання за даним вироком суду повністю відбуте ним покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду від 16.01.2020 року.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, які передані на відповідальне зберігання потерпілим, а саме: канат мотузку із гаком, ланцюг до бензопили повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_7 ; ложку із нержавіючої сталі, металеву миску, п`ять склянних банок повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику, негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1