Справа№ 693/204/21
1-кс/693/37/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою

04.03.2021 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні №0000026 від 02.03.2021р. слідчим СВ відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 і погоджене з начальником Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Монастирище Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

начальник Монастирищенського відділу

Уманської місцевої прокуратури - ОСОБА_4 ,

слідчий ВП №1 Уманського РУ поліції ГУНП
в Черкаській області - ОСОБА_3 ,

захисник адвокат - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання вказав, що СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 02 березня 2021 року, близько 03 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , під час суперечки з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, направлених на позбавлення життя останнього, умисно наніс декілька ударів руками в область голови, чим заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми без ушкодження кісток основи та склепіння черепа, крововиливів під м`які, тверді мозкові оболонки, забою-розмізчення та травматичного набряку головного мозку, які згідно лікарського свідоцтва про смерть Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №76 від 02 березня 2021 року спричинили смерть ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Монастирище Черкаської області, громадянину України, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимому, 02 березня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-даними протоколу огляду місця події в квартирі АДРЕСА_3 від 02.03.2021р.;

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.03.2021р.;

-даними протоколів допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 02.03.2021р.;

-даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.03.2021р.;

-даними лікарського свідоцтва про смерть Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №76 від 02.03.2021р.;

-даними протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 03.03.2021р.;

-даними протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 від 03.03.2021р.;

-даними висновку №3 КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» від 02.03.2021р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

02 березня 2021 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 під час дачі показів вину визнав повністю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 1 інформаційного листа від 04.04.2013р. №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, які гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, тому вони можуть бути застосовані з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й тримання під вартою, згідно вимог ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбачених п.п.1-5 частини першої статті 177 КПК України.

Згідно з вимогами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, після якого він з місця злочину зник, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у цьому ж кримінальному провадженні, що являється ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України та доводить недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що є підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, схильний до дрібних правопорушень, утриманців немає, немає постійного місця роботи, що відноситься до обставин, передбачених п.п.4, 5, 6 ч.1 ст.178 КПК України, які слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання обрання запобіжного заходу та свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, легальних засобів до існування та його негативну репутацію в суспільстві.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 має наслідком смерть людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному злочину.

Разом з тим, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», яким зазначено, що слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК України, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до положень ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявності вказаних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог глави 18 КПК України, обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та дотриманню ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий СВ відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 та начальник Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши доводи слідчого СВ ВП №1 УРУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 та думку начальника Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , пояснення адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув?язнення може бути застосоване. Суд зобов?язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також ухилятися від органу досудового розслідування і суду, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п?ятнадцяти років, вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, в результаті чого загинула людина, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу поліції №1 Уманського РУ поліції ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з 14 год. 10 хв. 02 березня 2021 року до 14 год. 10 хв. 29 квітня 2021 року включно.

Не визначати розмір застави для ОСОБА_5 у кримінальному провадженні згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України у зв`язку з вчиненням злочину, який спричинив загибель людини.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 05 березня 2021 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_12