Справа № 183/2434/20
№ 1-кп/183/598/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000102 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2020 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з мотиву жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо ставлення до тварин, в порушення статті 8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України від 17 червня 1980 року, якою заборонено жорстоко поводитись із собаками, котами і хижими тваринами, безцільно знищувати їх, п. 6 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, бажаючи вбити, тобто умисно позбавити життя безпородного собаку на прізвисько « ОСОБА_5 », що віднесений до хребетних, який належав його жінці ОСОБА_6 , та мешкав у неї, шляхом знущання над твариною, активним способом, із застосуванням жорстоких методів, які вчиняються болючим способом та завдають тварині болю і страждань, наніс вказаній собаці не менше трьох ударів правою ногою в область тулубу собаки. У відповідь на вищевказане потерпіла ОСОБА_6 зробила зауваження ОСОБА_4 та останній, не зважаючи на зауваження, продовжив наносити безпородному собаці на прізвисько « ОСОБА_5 » удари ногами по тулубу, спричиняючи йому фізичний біль, від чого собака скавчала. Після чого собака забіг до будинку та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, витяг його з будинку, та взявши до рук сокиру, шляхом знущання над твариною, активним способом, із застосуванням жорстоких методів, які вчиняються особливо болючим способом, умисно наніс безпородному собаці на прізвисько « ОСОБА_5 » не менше двох ударів обухом сокири в область голови, чим спричинив тварині тілесні ушкодження у вигляді пошкодження шкіряного покриву в ділянці голови, перелому лобної кістки. Після чого, ОСОБА_4 відніс собаку та викинув за огородом на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому через те, що вказаному собаці не було надано ветеринарної допомоги у нього утворився набряк мозку, який призводить до смерті протягом 30 хвилин від моменту спричинення тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 порушив положення ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» №3447-ІУ від 21 лютого 2006 року, а саме: при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин; нанесення побоїв, ст. 8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України від 17 червня 1980 року, затверджених міністерствами житлово-комунального господарства, сільського господарства та охорони здоров`я, власникам тварин забороняється: жорстоко поводитися із собаками, безцільно знищувати їх, та внаслідок дій ОСОБА_4 безпородний собака на прізвисько « ОСОБА_5 », що віднесений до хребетних, від отриманих травм, загинув.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорював в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у жорстокому поводженні з тваринами, що відносяться до хребетних, що вчинена умисно, з особливою жорстокістю, активним способом, та призвело до загибелі тварини доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 299 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд враховує вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також суд приймає до уваги думку потерпілої, яка в своїй заяві не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання. За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та обставини, яка його обтяжує, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 299 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ:
- сокиру з дерев`яною ручкою залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1