Справа № 686/9509/21
Провадження № 1-кс/686/4312/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
встановив:

15.04.2021 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому), щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, в якій просить зобов`язати ТУ ДБР у м. Хмельницькому внести відповідні відомості до ЄРДР за її заявою віл 06.04.2021 про кримінальні правопорушення, вчинені на її думку ОСОБА_4 (керівником Вінницької обласної прокуратури), керівником Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , начальником відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , окремо по кожному кримінальному правопорушенню, вчиненому суб`єктами злочину. розпочати досудове розслідування, повідомити керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, надіслати витяги з ЄРДР, надіслати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
В обґрунтування поданої скарги вказує, що 06.04.2021 вона звернулася до ТУ ДБР у м. Хмельницькому з заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.364, 365, 367, 396, 382 КК України.
Разом з тим, нею не отримано інформації за результатами її звернення та про прийняття процесуального рішення за її заявою.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд її скарги за її відсутності, вимоги скарги підтримує, оскільки приїхати на судове засідання вона не має змоги за станом здоров`я.
Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, у судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що 06.04.2021 ОСОБА_3 звернулась до ТУ ДБР у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до змісту якої ОСОБА_3 15.03.2021 року звернулася з клопотанням до керівника Вінницької обласної прокуратури в порядку ст. 220 КПК України з приводу забезпечення виконання ухвал Вінницького міського суду.

18.03.2021 клопотання ОСОБА_3 листом начальника відділу Вінницької обласної прокуратури №31-2731-08 ОСОБА_6 направлене за належністю до Вінницької окружної прокуратури на ім`я її керівника ОСОБА_7 для розгляду та вирішення звернення ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №0000175 від 23.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У зв`язку з відсутністю процесуального реагування на подане клопотання та інформації стосовно його вирішення, у тому числі після його направлення у якості звернення до Вінницької окружної прокуратури, ОСОБА_3 вважає такі дії перешкоджанням керівником Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , начальником відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 і керівником Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 реалізації викладених в ухвалах Вінницького міського суду від 16.11.2020 у справі №187/24472/20, №187/23440/20 вимог, а тому кримінально караними.

Згідно з ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями частини 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Саме під час здійснення досудового розслідування слідчим, дізнавачем надається оцінка всім здобутим під час його проведення доказів в їх сукупності та кожному окремо, в результаті чого вирішується питання щодо правильності кваліфікації діянь.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку без належних на те підстав.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Положеннями частини 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Саме під час здійснення досудового розслідування слідчим, дізнавачем надається оцінка всім здобутим під час його проведення доказів в їх сукупності та кожному окремо, в результаті чого вирішується питання щодо правильності кваліфікації діянь.

У викладених фактах відсутні конкретні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо вищевказаними особами.
У тексті заяви не вказані жодні конкретні обставини, які б вказували на їх злочинний характер, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.
Заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за вищевказаними складами кримінальних правопорушень.

Відсутність відомостей про вирішення поданого ОСОБА_3 клопотання у порядку ст..220 КПК України у межах кримінального провадження не свідчить про кримінально караний характер дій прокурорами ОСОБА_4 (керівником Вінницької обласної прокуратури), керівником Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , начальником відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінальних правопорушень ґрунтуються її суб`єктивній незгоді та оцінці факту нерозглянутого клопотання, у межах досудового розслідування кримінального провадження №0000175 від 23.01.2019, яке вирішується у процесуальний спосіб, зокрема шляхом оскарження бездіяльності уповноваженої особи стосовно нездійснення процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити у встановлений законом строк на підставі ст.303 КПК України.

Реалізація прав учасника кримінального провадження забезпечена законом шляхом надання можливості оскарження дій/бездіяльності слідчого,прокурора під час досудового розслідування і не передбачає обов`язкову наявність підстав для кримінального переслідування цих осіб.

Тобто, процесуальна діяльність прокурора/керівника прокуратури в межах його посадової дискреції, без ознак кримінального правопорушення, не може бути підставою для кримінального переслідування.

За наведених обставин, доводи особи, яка подала скаргу, щодо наявності у діях працівників прокуратури кримінально караної поведінки є безпідставними.

Ініціювання кримінального переслідування особи, яка діє у межах повноважень з підстав незгоди з прийнятим нею рішенням чи бездіяльністю, у даному випадку у зв`язку із не розглядом клопотання, суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги, поданої ОСОБА_3 , на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя