Провадження № 1-кп/686/639/21
22 червня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:
-30.05.2017 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
-17.05.2019 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі, звільнений 03.01.2020 р. по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 128, 296 ч. 4 КК України,
ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Так, 11 липня 2020 року близько 00 год. 15 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, невстановленим досудовим розслідуванням предметом, схожим на биту, завдав потерпілій ОСОБА_10 один удар в ліву гомілку ноги, один удар у внутрішню поверхню правого стегна та один удар в лобну ділянку голови з ліва, внаслідок чого заподіяв останній легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин в лобній ділянці голови з ліва, в лівій навколоочній ділянці обличчя з переходом на виличну ділянку, по зовнішній поверхні середньої третини лівої гомілки, по внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 , діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, підбіг до ОСОБА_4 та невстановленим досудовим розслідуванням предметом, схожим на биту, умисно завдав останньому один удар в ліве плече та один удар в область обличчя з лівої сторони, в результаті чого заподіяв ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді підшкірної гематоми обох навколо-очних ділянок обличчя, лівої скроневої ділянки голови, крововиливу під кон`юктиву правого ока.
Після цього ОСОБА_9 , помітивши ОСОБА_6 , який біг до свого знайомого ОСОБА_4 на допомогу, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, невстановленим досудовим розслідуванням предметом, схожим на биту, умисно завдав один удар в лобну ділянку голови ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин в лобній ділянці голови справа в проекції лобного бугра з переходом до правої надбрівної дуги та на поверхню повіку правого ока, крововиливу під кон`юнктиву правого ока.
В подальшому ОСОБА_9 , помітивши ОСОБА_5 , яка підбігла до свого чоловіка ОСОБА_4 , що лежав на землі, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, невстановленим досудовим розслідуванням предметом, схожим на биту, умисно завдав один удар по передній частині грудної клітки ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв останній легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин правої молочної залози.
За умисне заподіяння потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.
Крім того, ОСОБА_9 11 липня 2020 року близько 00 год. 15 хв., перебуваючи на АДРЕСА_3 , внаслідок кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, а саме тяжких тілесних ушкоджень для потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмета, схожого на биту, наніс один удар в ліву скроневу ділянку голови ОСОБА_4 , в результаті чого останній, не втримавшись на ногах від удару, втратив рівновагу та впав з висоти власного зросту спиною на асфальтове дорожнє покриття, вдарившись при цьому потиличною ділянкою голови об поверхню цього покриття, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середньої важкості з формуванням вогнищ геморафічних забоїв обох лобних часток, травматичного субарахноїдального крововиливу, підшкірну гематому правої половини потиличної ділянки голови, закритого перелому правої половини потиличної кістки склепіння черепа з переходом на основу черепа, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.
За необережне заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підлягає кримінальній відповідальності за ст. 128 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що дійсно у вищевказаних місці та час він, побачивши конфлікт його співмешканки з потерпілими, діючи на ґрунті виниклих у зв`язку з цим до останніх особистих неприязних відносин, побіг до місця свого проживання, взяв відрізок водопровідної пластикової труби та, повернувшись, умисно завдав ним потерпілій ОСОБА_10 один удар в ліву гомілку ноги, один удар у внутрішню поверхню правого стегна та один удар в лобну ділянку голови з ліва, ОСОБА_4 один удар в ліве плече та один удар в область обличчя з лівої сторони, один удар в лобну ділянку голови ОСОБА_6 та один удар по передній частині грудної клітки ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв потерпілим легкі тілесні ушкодження, а також з необережності тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , який від його удару в скроневу ділянку голови, не втримавшись на ногах, втратив рівновагу та впав з висоти власного зросту спиною на асфальтове дорожнє покриття, вдарившись при цьому потиличною ділянкою голови об поверхню цього покриття.
Вищевказані обставини умисного заподіяння їм обвинуваченим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень предметом, схожим на биту, підтвердили в суді потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та свідки очевидці цих подій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 при цьому показали, що, проходячи по вул. Чорновола разом з іншими вищеназваними з їхньої компанії особами, будучи напідпитку, вони зупинилися та стали справляти природні потреби, на що невідома жінка зробила їм з цього приводу зауваження, вони огризнулися, виникла словесна перепалка, після чого ця жінка кинулася на ОСОБА_4 та вони зчепилися, а він ( ОСОБА_6 ) намагався їх розборонити.
Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_5 показали, що, побачивши шарпанину невідомої жінки з ОСОБА_4 , вони підійшли та намагались їх розборонити, при цьому жінка вчепилась у волосся ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_12 показав, що в момент сутички співмешканки обвинуваченого з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зв`явився ОСОБА_9 , побачивши яку, побіг в будинок та повернувся з палицею, якою завдавав удари потерпілим, при цьому в цей час вже була сутичка співмешканки обвинуваченого з ОСОБА_10 , на що також вказала свідок ОСОБА_11 . Остання також показала, що на запитання обвинуваченого «Що тут трапилось?» вона відповіла «Забери її».
Усі потерпілі та свідки показали, що обвинувачений з`явився в ході конфлікту та почав завдавати цілеспрямовані удари предметом, схожим на биту, лише особам з їх компанії, при цьому неподалік були інші сторонні особи.
На вищевказані обставини умисного заподіяння їм обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілі та свідки також показали під час слідчих експериментів, що зафіксовано у відповідних протоколах проведення цієї слідчої дії та додатках до них - відеозаписах.
В заявах про вчинене кримінальне правопорушення від 11.07.2020 р. потерпілі просили прийняти міри до невстановленої на той час особи, яка 11.07.2020 р. близько 01 год. на АДРЕСА_4 завдала їм тілесні ушкодження, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вказали на прикмети цієї особи, а потерпіла ОСОБА_5 про завдання тілесних ушкоджень предметом, зовні схожим на биту.
Під час пред`явлення осіб для впізнання потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , а також свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 впізнали та прямо вказали на ОСОБА_9 як на особу, яка завдала потерпілим тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_13 показала, що, повертаючись з подругою ОСОБА_14 (співмешканкою обвинуваченого) із магазину, вони побачили двох чоловіків, які справляли природні потреби, на що ОСОБА_14 зробила їм зауваження, після чого прибігли ще близько трьох осіб, двоє з яких зчепилися з ОСОБА_14 , вона намагалась їх розборонити та в якийсь момент з`явився обвинувачений, який вдарив одного чоловіка чимось темним в руці, від чого той впав.
Свідок ОСОБА_15 показала, що, проїжджаючи по АДРЕСА_1 вона побачила бійку близько 4-5 осіб чоловічої та жіночої статі, а також як біг схожий на обвинуваченого чоловік з палицею, про що вона повідомила в поліцію на лінію «102». Таке ж повідомлення в поліцію зробила і свідок ОСОБА_16 , мешканка сусіднього із місцем події будинку.
Згідно з протоколом огляду місця події від 11.07.2020 р. на ділянці місцевості, яка розташована на узбіччі дороги по АДРЕСА_3 , працівниками поліції було виявлено краплі речовини бурого кольору, схожої на кров.
За даними травмкарт та висновків судово-медичних експертиз у потерпілих виявлені наступні тілесні ушкодження:
-у ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин в лобній ділянці голови з ліва, в лівій навколоочній ділянці обличчя з переходом на виличну ділянку, по зовнішній поверхні середньої третини лівої гомілки, по внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, внаслідок ударів;
-у ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин правої молочної залози, який міг утворитися від удару тупим твердим предметом;
-у ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливу м`яких тканин в лобній ділянці голови справа в проекції лобного бугра з переходом до правої надбрівної дуги та на поверхню повіку правого ока, крововиливу під кон`юнктиву правого ока, які могли утворитися від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею;
-у ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді підшкірної гематоми обох навколо-очних ділянок обличчя, лівої скроневої ділянки голови, крововиливу під кон`юктиву правого ока, які могли утворитися від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету продовгуватої форми чи дворазової дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмом «удар»; тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді забою головного мозку середньої важкості з формуванням вогнищ геморафічних забоїв обох лобних часток, травматичного субарахноїдального крововиливу, підшкірної гематоми правої половини потиличної ділянки голови, закритого перелому правої половини потиличної кістки склепіння черепа з переходом на основу черепа, які могли утворитися як від одноразової дії тупого твердого предмету з переважаючою контактуючою поверхнею, так і від зіткнення голови з таким предметом, за механізмами «удар», «удар-деформація», «удар проти-удар», є характерними для падіння з прискоренням на площину з ударом об тверду переважаючу поверхню потиличною ділянкою голови після наданого прискорення ударом в обличчя.
Механізм утворення у потерпілих тілесних ушкоджень відповідає їх показанням під час проведення з ними слідчих експериментів.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується також даними рапорту ст. інспектора чергового Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_17 від 11.07.2020 р. про надходження повідомлення зі служби АДРЕСА_5 між двома жінками і трьома чоловіками (заявниця свідок ОСОБА_15 ).
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема події кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб, наслідки їх вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.
Показання обвинуваченого про те, що він завдавав тілесні ушкодження з метою самозахисту та захисту співмешканки від потерпілих, які били його та співмешканку, суд визнає неправдивими і даними з метою уникнути відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє їх. Ці показання обвинуваченого повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими судом доказами, зокрема показаннями потерпілих та свідків - очевидців події ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними вище доказами по справі. Підстав ставити під сумнів досліджені докази немає, як і не встановлено судом підстав для обмови потерпілими та свідками обвинуваченого.
З наведених підстав суд також відхиляє показання свідка ОСОБА_13 (подруги співмешканки обвинуваченого, а відтак зацікавленої особи у справі) про те, що ОСОБА_14 дві жінки кидали на землю та били по голові, позаяк жодних доказів, які б це підтверджували, в ході судового розгляду не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Будь-яких достовірних доказів перебування обвинуваченого ОСОБА_9 в стані необхідної оборони, тобто суспільно небезпечного посягання з боку потерпілих та свідків, або при перевищенні її меж, а відтак наявності в обвинуваченого предмету захисту на момент вчинення ним злочину, судом не встановлено.
Разом з тим, суд відхиляє версію сторони обвинувачення про заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагнучи при цьому показати свою явну зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, безпричинно, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, схожого на биту, заздалегідь заготовленого ним і принесеного з собою для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки така не знайшла свого підтвердження дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_9 згідно з пред`явленим обвинуваченням в хуліганстві суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 р., з яких слідує, що хуліганство від інших злочинів слід відрізняти залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (п. 4) .
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення мотиву вчинення і спрямованості умислу обвинуваченого при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного та потерпілих, що передувала події, їхні стосунки, ставлення обвинуваченого до наслідків злочину і приходить до переконання про відсутність у ОСОБА_9 хуліганського мотиву, оскільки його дії, що супроводжувалися умисним заподіянням потерпілим тілесних ушкоджень, були викликані особистими неприязними стосунками, які виникли через конфлікт його співмешканки з потерпілими. Такий висновок суду повністю підтверджується вищевказаними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема показаннями як обвинуваченого, так і потерпілих та свідків.
Так, зокрема, обвинувачений ОСОБА_9 показав, що, побачивши конфлікт його співмешканки з потерпілими, він, діючи на ґрунті виниклих у зв`язку з цим до останніх особистих неприязних відносин, побіг до місця свого проживання, взяв відрізок водопровідної пластикової труби та, повернувшись, бив нею людей, які ображали його співмешканку. Про наявність такого конфлікту вказали в суді усі потерпілі та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , показавши при цьому, що обвинувачений з`явився в ході конфлікту та почав завдавати цілеспрямовані удари предметом, схожим на биту, лише особам з їх компанії, при цьому неподалік були інші сторонні особи.
Посилання прокурора на заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим в громадському місці, у нічну пору доби з порушенням тиші та застосуванням предмета, схожого на биту, за відсутності в обвинуваченого умислу на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, не свідчить про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 діяв на ґрунті особистих неприязних до потерпілих відносин, що спростовує версію сторони обвинувачення про безпричинне заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілим. Разом з тим, будь-яких достовірних доказів про те, що ОСОБА_9 для нанесення тілесних ушкоджень заздалегідь заготовив предмет, схожий на биту, стороною обвинувачення не надано, не встановлено таких і судом.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З урахуванням вищенаведеного дії ОСОБА_9 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень та його дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження (за епізодом заподіяння таких ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), та ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження (за епізодом заподіяння таких ушкоджень ОСОБА_4 ).
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_9 частково визнав свою вину, що пом`якшує йому покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочину.
При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений негативно характеризується, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив нові кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків (ст. 125 ч. 1 КК) та нетяжких (ст. 128 КК). Вказані обставини характеризують обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, позицію прокурора, потерпілих та висновок органу пробації щодо високих ризиків вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, за ст. 128 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкцій цих статей та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для призначення ОСОБА_9 більш м`якого покарання та застосування положень ст. 75 КК України, а саме звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу винного, суд не вбачає.
Оскільки ОСОБА_9 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність, ухилитись від суду та відбування покарання, тому останньому з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком чинності слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_9 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 11.07.2020 р. (дня затримання) до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Хмельницької обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Хмельницька обласна лікарня» до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення з останнього 8234 грн. 80 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 від кримінального правопорушення, які підтверджені довідкою КНП «Хмельницька обласна лікарня» № 38 від 28.08.2020 р., обвинувачений визнав повністю, а тому в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 128 КПК України, ч. 4 ст. 206 ЦПК України та в силу ст. 1206 ЦК України підлягає задоволенню, оскільки визнання обвинуваченим позову не суперечить закону, засадам кримінального судочинства і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази: змив з речовини бурого кольору та контрольний відрізок марлевого тампона слід знищити.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч. 1, 128 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 125 ч. 1 КК України 200 (двісті) годин громадських робіт;
-за ст. 128 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_9 до Хмельницького обласного бюджету 8234 (вісім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 80 коп. витрат, понесених КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .
Речові докази: змив з речовини бурого кольору, контрольний відрізок марлевого тампона (квитанція № 1906) знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 11.07.2020 р. до дня вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: