КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
власника майна ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 11.02.2020 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 , та накладено арешт на автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначене майно.

Виконання ухвали покладено на слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0010274.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 26.02.2021 виправлено допущену в ухвалі Оболонського районного суду міста Києва від 11.02.2020 описку, та ухвалено вважати вірним дату постановлення ухвали 11.02.2021.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого про накладення арешту, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 11.02.2021, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що слідчим суддею безпідставно не повідомлено її як власника автомобіля про розгляд клопотання прокурора, чим порушено право на доступ до правосуддя, справедливий та неупереджений суд, право надавати заперечення проти клопотання, а також право на ефективний юридичний захист, тобто допущені порушення ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
Апелянт вказувала на те, що матеріали досудового розслідування не містять процесуальних рішень чи документів, які засвідчують вчинення органом досудового розслідування процесуальних дій для виявлення та розшуку належного їй транспортного засобу.
Посилання органу досудового розслідування на те, що автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , оголошено у розшук є безпідставним, оскільки, як убачається із відповіді на адвокатський запит Відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП у місті Києві від 20.01.2020 № 109/125/29/01-2020, запит слідчого до даного відділу не надходив.

Крім того, з відкритих джерел, а саме веб-сайту: www.unda.com.ua, до бази розшуку автомобілів МВС України відомості про автомобіль марки «Mazda» додано 20.12.2018 о 20 год. 09 хв., тобто без будь-яких процесуальних рішень слідчого чи прокурора.

Слідчий суддя не взяв до уваги те, що у прокурора ОСОБА_7 з 03.06.2020 відсутні законні повноваження у даному кримінальному провадженні. Так, постановою заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_8 від 20.12.2018 призначено групу прокурорів у кримінальному провадження №0010274, у тому числі прокурора ОСОБА_9 , яка у зв`язку з розірванням шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_10 ». Станом на 16.06.2021 змін до групи прокурорів не внесено.
Крім того, ОСОБА_5 зазначала, що дія наказу № 953к від 03.06.2020 за підписом виконувача обов`язків прокурора міста Києва ОСОБА_11 не поширюється на постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.
На переконання апелянта, невнесення змін до постанови про призначення групи прокурорів від 20.12.2018 щодо прізвища прокурора ОСОБА_6 виключає наявність законних підстав на прийняття нею рішення про визнання автомобіля речовим доказом, складання клопотання про накладення арешту на майно від 03.02.2021 та звернення із ним до Оболонського районного суду міста Києва.
Також, ОСОБА_5 зазначала, що 23.06.2021 направлено клопотання до Оболонської окружної прокуратури, в якому вона просила внести зміни до постанови про призначення групи прокурорів від 20.12.2018 щодо недостовірних даних про власника автомобіля, а також визначити склад прокурорів у даному кримінальному провадженні. Станом на 29.06.2021 інформація про розгляд клопотання відсутня.
Органом досудового розслідування не отримано автомобіль у порядку, визначеному ч. 2 ст. 93 КПК України, а також не надано достовірних відомостей про те, що раніше зазначений автомобіль не було знищено та він міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення. Додані до клопотання матеріали не містять протоколу огляду даного транспортного засобу.
Прокурором не доведено, що автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та вимогам ст. 86 КПК України щодо допустимості доказів.
Слідчий суддя не перевірив правову підставу для накладення арешту на майно, а також не взяв до уваги незаконність постанови про визнання майна речовим доказом.
Постанова прокурора про визнання і долучення до кримінального провадження речового доказу від 03.02.2021 створює правові перешкоди у здійсненні слідчих дій, спрямованих на виявлення та розшук належного їй автомобіля, оскільки з моменту прийняття даного рішення відпали правові підстави для його розшуку слідчими.
Крім того, апелянт вказувала на те, що 16.06.2021 під час ознайомлення із матеріалами досудового розслідування вона дізналася про накладення арешту на належний їй автомобіль, станом на день подання апеляційної скарги в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалу слідчого судді не було опубліковано, копія даної ухвали на її адресу не надсилалася. 23.06.2021 вона ознайомилася з матеріалами судового провадження та отримала копію оскаржуваної ухвали.
Прокурор у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
04.08.2021 від заступника керівника Оболонської окружної прокуратури ОСОБА_12 надійшло клопотання, в якому він просив проводити судовий розгляд у відсутності прокурора.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку власника майна ОСОБА_5 , яка не заперечувала проти апеляційного розгляду у відсутності прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи власника майна ОСОБА_5 , яка підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності власника майна, дані про направлення ОСОБА_5 копії ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено в апеляційній скарзі та підтверджується даними наявної у матеріалах судового провадження розписки, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 вручено 23.06.2021, тоді як подано апеляційну скаргу 29.06.2021, тобто в межах строку, передбаченого п. 3 ч. 2, абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, упровадженні СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010274 від 20.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно даних клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена досудовим розслідуванням особа, у період часу з 15:51 год. 18.12.2018 по 11:20 год. 19.12.2018, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 18-А, незаконно заволоділа транспортним засобом автомобілем марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , завдавши останній великої матеріальної шкоди.
Як зазначено у клопотанні прокурора, місцезнаходження автомобіля марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , не встановлено, у зв`язку з чим слідчим прийнято рішення про оголошення у розшук вказаного автомобіля.

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 від 03.02.2021 автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0010274 від 20.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
08.02.2021 прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просила накласти арешт на автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначене майно.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 11.02.2021 задоволено клопотання прокурора, та накладено арешт на автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначене майно.

Постановляючи ухвалу про арешт транспортного засобу, слідчий суддя виходив з необхідності його збереження як речового доказу, та вказав, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вилученого майна, належним чином не перевірив правову підставу для такого арешту та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та не встановив достатність доказів на підтвердження підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не зважаючи на те, що транспортний засіб «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні та фактичних обставин розслідуваного незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом «Mazda», який належить потерпілій ОСОБА_5 , прокурором не доведено необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль, враховуючи позицію власника майна, яка заперечувала проти такого арешту, та беручи до уваги ту обставину, що транспортний засіб «Mazda» на даний час перебуває у розшуку у зв`язку із відсутністю відомостей про його місцезнаходження.
Крім того, як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим та прокурором, у порушення вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, не вжито необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна - транспортного засобу, на який прокурор просить накласти арешт у кримінальному провадженні.
Однак вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді при розгляді клопотання.
З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на належний ОСОБА_5 транспортний засіб не виправдовує такий ступінь втручання у її права і свободи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.
Таким чином, висновок слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання про арешт майна, є необґрунтованим, постановленим без належного дослідження матеріалів судового провадження, та таким, що не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Крім того, у відповідності ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Необхідність розгляду клопотання про арешт майна у відсутності власника майна завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна, в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно, може сховати, знищити, пошкодити, відчужити майно.
У будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт належного ОСОБА_5 майна без повідомлення ОСОБА_5 , жодним чином не мотивувавши своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 , та накладено арешт на автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом заборони користуватися, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначене майно, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль марки «Mazda», моделі «3», червоного кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначене майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3