Справа № 383/1004/20
Номер провадження 1-кп/383/48/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000256 від 02.09.2020 року по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с.Дібрівка, Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, раніше не судимий,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2020 року в період часу з 00 години по 00 годин 45 хвилин ОСОБА_4 разом з іншими особами відпочивали біля фонтану в парку ім. Кропивницького, що розташований в центрі м. Бобринець Кіровоградської області. Близько 00 годин 10 хвилин до них підійшов потерпілий ОСОБА_7 разом зі своїми друзями та вони стали спілкувався. В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відбулась словесна перепалка, яка згодом переросла у сварку. Посперечавшись деякий час потерпілий разом зі своїми друзями пішов до місця свого відпочинку.

Після цього, близько 00 годин 30 хвилин 02 вересня 2020 року, потерпілий ОСОБА_7 разом зі своїми друзями знову повернулися до фонтану, а саме до місця, де перебував ОСОБА_4 з іншими особами та знову почали з`ясовувати між собою відносини. Далі між вказаними особами відбулась словесна перепалка, яка згодом переросла сварку.

Під час сварки ОСОБА_4 , стоячи навпроти потерпілого ОСОБА_7 рукою відштовхнув його від себе, після цього, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя по щелепі зліва. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_7 не втримавши рівновагу, впав на землю на правий бік.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: ментального перелому нижньої щелепи справа через корінь 4.2 і 4.3 зі зміщенням відломків на товщу кістки, ангулярного перелому нижньої щелепи зліва з переходом на вирізку, які викликали тривалий розлад здоров`я потерпілого строком понад 3 тижні (більш як 21 день) та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому з`ясовував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого та потерпілого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, надав показання про те, що між ним та потерпілим виник конфлікт на побутовому підґрунті. У ході сварки потерпілий штовхнув його у груди, на що він у відповідь ударив рукою в обличчя, від чого потерпілий упав. Пізніше дізнався, що від завданого удару потерпілий отримав перелом щелепи. У скоєному розкаявся. Цивільний позов визнав частково. Заявлену матеріальну шкоду визнав за виключенням сплати потерпілим благодійного внеску на лікарню та витрат на медичне обладнання на суму 14500 грн. Моральну шкоду вважає співмірною у розмірі 5000 грн.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримала заявлений цивільний позов. Зазначила, що сума матеріальної шкоди підтверджена належними доказами щодо витрат на лікування потерпілого. Моральна шкода в розмірі 50000 грн. є співмірною з моральними стражданнями потерпілого, оскільки діями обвинуваченого було завдано шкоди честі та гідності потерпілого, душевних страждань, безпорадності під час тривалого лікування, потреби стороннього догляду та обмеження звичного способу життя.

Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого доведеною та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого.

За змістом ст.12 КК України вчинений злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Суд враховує досудову доповідь, складену Бобринецьким районним сектором з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, за висновком якого вказано на середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб. Орган пробації вказує на можливість виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.
З огляду на перераховані обставини, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті у вигляді обмеження волі. Зважаючи на особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд вважає, що відносно нього можуть бути застосовані положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Вирішуючи питання заявленого цивільного позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди частково на суму 9401 грн. 74 коп., яка підтверджена чеками на лікування, при цьому заперечив заявлені суми 2225 грн. благодійного внеску та 14500 грн. витрат на медичне обладнання для оперативного лікування. На відшкодування моральної шкоди визнав вимоги на 5000 грн., вказавши на необґрунтованість заявленого розміру моральної шкоди, який є завищеним.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, під час судового розгляду встановлений та доведений розмір матеріальної шкоди, завданий злочином становить 23901 грн.76 коп., що складає вартість витрат на лікування, в тому числі витрати на медичні препарати, обстеження та медичне обладнання на проведення оперативного лікування (а.с.34-37) та яка підлягає стягненню з обвинуваченого. Не підлягають задоволенню витрати в розмірі 2225 грн. згідно касового чеку від 04.09.2020 року, оскільки вказана сума є добровільним благодійним внеском до благодійного фонду "Майбутнє медицини" та не може бути віднесено до витрат на лікування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях потерпілого у зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань, тривалість лікування та обмеженнями у способі життя, що обумовлене характером травми та з урахуванням обставин справи і на основі представлених доказів, та вимог розумності і справедливості, суд вважає позов у частини стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого як цивільного відповідача 30000 грн., що на думку суду, дана сума буде достатньої для компенсації заподіяного позивачу моральної шкоди, та відповідає фактично понесеним моральним втратам.

Витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 392, 393 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази:

- медичну карту стаціонарного хворого №9491, видану на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути до Комунального некомерційного підприємства «Бобринецька лікарня» Бобринецької міської ради;
- два рентгенологічні знімки від 02.09.2020 року, два рентгенологічні знімки від 28.09.2020 року, один знімок КТ з описом від 02.09.2020 року та диск з результатами МРТ від 02.09.2020 року, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- лазерний носій інформації: DVD-R «Titanum» з камери відеоспостереження парку ім. Кропивницького залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 23901 грн. 76 коп. та в рахунок моральної шкоди 30000 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1