Провадження № 11-сс/4808/195/21
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників підозрюваного-адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.2 ст. 317 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року продовжено, обраний відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 вересня 2021 року включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою визначити розмір застави ОСОБА_8 у межах відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною. Зокрема звертає увагу на те, що сторона захисту не ставила питання обґрунтованості підозри взагалі, як про це зазначено в оскаржуваній ухвалі; слідчий суддя не має права давати оцінку доказам щодо їх належності та допустимості; поза увагою слідчого судді залишились всі доводи сторони захисту щодо дотримання процедури, встановленої законом та пропорційності втручання у конвенційні права особи відповідності засобів меті.

Зазначає, що слідчим суддею встановлено в ході судового розгляду, проте не взято до уваги те, що ОСОБА_8 не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, інформації про його ухилення чи перешкоджання слідству і суду немає, він є підприємцем та має дохід. Крім того, ОСОБА_8 єдиний доглядає за своєю матір`ю ОСОБА_11 , яка є інвалідом 1-ї групи і котра самостійно не може пересуватися. Сам підозрюваний має хронічне захворювання хворобу Пертеса та під час перебування під вартою стан його здоров`я погіршився, зокрема, йому було встановлено діагноз вертеброгенна цервікокраніалгія, який супроводжується головним болем, головокружінням, шумом та неприємними відчуттями у потилиці, панічними атаками.

Сторона захисту вважає недоведеними ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, на думку захисника, є припущенням, а також слідчим не доведено, що цьому ризику не можна запобігти застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту чи застави. Ризик впливати на інших підозрюваних повністю спростовується поведінкою підозрюваного, оскільки нема жодних відомостей про спроби такого впливу. Щодо можливості впливати на свідків, то цей ризик є надуманим самим слідчим суддею, бо він не зазначався навіть стороною обвинувачення в клопотанні і свідчить про упереджене ставлення слідчого судді. Також вважає необґрунтованим і ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки раніше, в ухвалі слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, вже зазначалось, що прокурором не доведено, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею навіть не згадано питання визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу. Звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без урахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, зокрема, даними про особу підозрюваного, не може бути безумовною підставою для не визначення йому розміру застави. Крім того, захисник вказує, що не відповідає дійсності твердження слідчого судді про відсутність постійного джерела доходів підозрюваного, оскільки ОСОБА_8 є приватним підприємцем.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів провадження вбачається, що відділом слідчого управління ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000153 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено що ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 упродовж 2021 року в складі організованої групи незаконно придбали, зберігали, перевозили та пересилали прекурсори з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчиняли контрабанду прекурсорів (їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю), незаконно виготовляли, зберігали та пересилання з метою збуту, а також збували психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, в особливо великих розмірах.

04 червня 2021 року, ОСОБА_8 затримано у відповідності до ст. 208 КПК України.

05 червня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

06 червня 2021 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 02.08.2021 року.

15 липня 2021 року раніше повідомлену підозру ОСОБА_8 змінено та повідомлено йому про нову підозру у вчиненні в складі організованої групи злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

26 липня 2021 р. ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, а саме до 04.10.2021 року.

27 липня 2021 року слідчий за погодженням з прокурором подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваному ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується 02.08.2021 року, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим суддею продовжено до чотирьох місяців, оскільки в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчинених злочинів.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Зокрема, слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про відсутність, передбачених ст.177 КПК України, ризиків, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Колегія суддів, враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, враховує тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристику, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Зокрема, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. (рішення у справі «Осипенко проти України»)

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Водночас, ч.4 ст.183 КПК України передбачає щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, право суду, а не обов`язок, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Разом з тим, зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції взагалі не обговорював можливість обрання альтернативного запобіжного заходу та не навів будь-які мотиви та посилання на конкретні обставини, які свідчать про неможливість обрання такого запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо можливості обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Водночас, ч.4 ст.183 КПК України передбачає щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, право суду, а не обов`язок, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя в достатній мірі не врахував, встановлені в судовому засіданні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а саме те, що він не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно (а.с.п.58), його мати має першу групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду, який здійснює підозрюваний (а.с.п.57,58) є фізичною особою підприємцем (а.с.п. 66), має хронічне захворювання хворобу Пертеса (а.с.п. 64, 65), а також під час перебування під вартою погіршився стан його здоров`я (а.с.п. 62-63), що в сукупності вказують на наявність підстав вважати, що у разі визначення застави підозрюваному, вона може бути достатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без урахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, зокрема даними про особу підозрюваного, не може бути безумовною підставою для не визначення йому розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах : щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів, обставини їх вчинення, майновий та сімейний стан підозрюваного, суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 227000 гривень, який визначено у відповідності до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 вересня 2021 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,184,194,197,199,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обраний підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, а саме до 26 вересня 2021 року включно.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_8 в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42262052, банк отримувача Державна казначейська служба України, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0083264.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Після внесення застави і звільнення ОСОБА_8 з-під варти слід вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документа із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5