Справа № 382/66/21
Номер провадження 1-кп/373/85/21
УХВАЛА

15 лютого 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

законних представників неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

їх представника ОСОБА_14 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_15 ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_16 ,

судового розпорядника ОСОБА_17 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000317 (382/66/21) за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.152, п.п.2, 10 ч.2 ст.115 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.152, п.п.2, 10 ч.2 ст.115 КК України. Обвинувальний акт відносно нього надійшов до суду 04 лютого 2021 року.

Прокурором до обвинувального акту додано клопотання від 21.01.2021 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . В своєму клопотанні прокурор посилається на те, що обвинувачення у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами. На даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Зокрема, ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджує тими обставинами, що ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним позбавленням життя людини, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, усвідомлює тяжкість покарання, і у випадку визнання винним може, з метою уникнення відповідальності за вчинене діяння, вчинити спроби щодо зміни місця свого проживання. Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_6 може намагатися знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після вчинення насильницьких дій намагався приховати належний ОСОБА_19 мобільний телефон, який таємно переніс із місця вчинення злочину до місця свого проживання. Наявність ризику незаконного впливу на свідків обґрунтовує тим, що обвинуваченому відомі адреси проживання свідків та їх контактні дані в соціальних мережах, що може мати наслідком погрози та їх залякування. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) обґрунтовує тією обставиною, що ОСОБА_6 виховується в неповній сім`ї та за ним не ведеться достатній контроль з боку батьків, що підтверджується показами певного свідка, який бачив, що обвинувачений вільно пересувається містом у нічний час. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що як докази на підтвердження зазначених в клопотанні обставин слід дослідити лише матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, перелік яких оголосив в судовому засіданні (характеристики, акт обстеження житлово-побутових умов тощо). Просить інші документи, які додані до клопотання, не досліджувати та не оцінювати.

Потерпіла ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх представник адвокат ОСОБА_14 клопотання прокурора підтримали, просять задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_16 зазначив, що не може визначитися, чи необхідно застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 зазначив, що суд взагалі під час підготовчого судового засідання не вправі обирати запобіжний захід, виходячи із норм ч. 3 ст. 315 КПК України. Разом з тим, якщо клопотання буде розглядатися по суті, вважає, що будь-яких доказів на підтвердження заявленим ризикам прокурором не надано. Майже три місяці відносно ОСОБА_8 не застосовано взагалі ніякого запобіжного заходу. Він нікуди не тікав, перебуває вдома. Прокурором взагалі не вказано на неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 підтримав позицію адвоката ОСОБА_9 , зазначивши, що заявлені прокурором ризики не конкретизовані та не підтверджені ніякими доказами. Ніякого впливу на свідків не може бути, оскільки очевидців події не було. Обвинувачений є неповнолітнім і тримання під вартою є винятковим заходом, який може бути застосовано відносно нього. Тривалий час відносно ОСОБА_6 не застосовано ніякого запобіжного заходу, однак він з`явився до суду, не робив спроб ухилятися.

Законні представники неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку захисників, вважають, що достатнім буде застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Мама обвинуваченого ОСОБА_7 зазначила, що на даний час є постійний контроль за сином з її сторони та інших родичів обвинуваченого. Батько ОСОБА_8 також часто приїздить. Син навчається дистанційно, весь час перебуває вдома

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав своїх захисників, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні, зокрема, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує, зокрема, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувальний акт подано до суду, підстав для його повернення прокурору встановлено не було, що свідчить про доведення обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу.

Також, на думку суду, прокурором доведені і обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 194 цього Кодексу, зокрема наявність ризику незаконного впливу на свідків і потерпілих у даному кримінальному провадженні, зважаючи на стадію судового провадження та необхідність безпосереднього дослідження доказів судом.

Обставини, які б могли свідчити про наявність ризиків можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інших злочинів, переховування ним від суду та знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, прокурором не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, навчається, позитивно характеризується за місцем навчання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до суду на виклик з`явився. Даних про те, що обвинувачений ОСОБА_6 протягом декількох місяців після закінчення строку дії запобіжного заходу відносно нього вчиняв будь-які дії, спрямовані на ухилення від суду чи вчинення інших злочинів, суду не надано.

Крім того, суд вважає, що прокурором взагалі не доведено наявність обставин недостатності застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризиків (п.3 ч.1 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 цього Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В силу ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка, зокрема, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкції статей КК України, за якими обвинувачується ОСОБА_6 , передбачають покарання у виді позбавлення волі.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що на даній стадії судового провадження до неповнолітнього обвинуваченого може бути застосований інший вид запобіжного заходу, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Крім того, проаналізувавши норми ч. 3 ст. 315 КПК України, суд дійшов висновку про необгрунтованість позиції захисника обвинуваченого ОСОБА_9 щодо неможливості подачі та розгляду на підготовчому судовому провадженні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 194, 314, 315, 492 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому залишати вищезазначене житло з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня.
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- прибувати за кожною вимогою до суду в межах даного кримінального провадження;
- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали: по 15 квітня 2021 року.

Передати ухвалу для виконання до Відділу №2 (м. Яготин) Бориспільського районного управління ГУ НП в Київській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3