Справа № 638/7740/19
Провадження № 1-кп/638/1109/21
УХВАЛА
Іменем України

02 квітня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 17.01.2019 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград, громадянина Російської Федерації, росіянина, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 17.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
В підготовчому судовому засіданні прокурором у кримінальному провадженні заявлене клопотання про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави. Клопотання обгрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, прокурор вказує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.01.2019, протоколом огляду трупа від 19.01.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , висновком експерта № 10-12/197-Дм/19 від 22.04.2019, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами пред*явлення свідкам ОСОБА_11 , ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімком.
Зазначив, що ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації, не працює, не одружений, дітей не має, оголошений у міжнародний розшук з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 11, ч. 2 ст. 127 КК РФ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Звертає увагу на тяжкість покарання, що передбачено статтею обвинувачення, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого злочину.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора. Посилалися на відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, а також те, що до цього ОСОБА_4 не здійснював спроб незаконного впливу на свідків та потерпілу. Крім того, захисник звертає увагу, що прокурором подане клопотання про застосування запобіжного заходу, хоча ст. 315 КПК України передбачено, що суд на цій стадії процесу може лише обрати, скасувати або змінити запобіжний захід.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання щодо забезпечення кримінального провадження та дослідивши обвиунвальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.
З урахуванням вказаного, суд зазначає, що продовження строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.01.2019 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. Надалі, даний запобіжний захід продовжувався рішеннями суду.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, з врахуванням вимог ст.177КПК України, виходив з наявності підстав для застосування вказаного запобіжного заходу, а саме наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний міг здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
На теперішній час по кримінальній справі здійснюється підготовче провадження.
Так, на думку прокурора, на стадії підготовчого провадження по справі лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченим може бути прийнято спроби переховування від суду, а також він може перешкоджати кримінальному провадженню в спосіб вчинення тиску на свідків, потерпілу, які не допитані у судовому засіданні при даному судовому розгляді. Крім того, за переконанням прокурора запобіжний захід у виді тримання під вартою попереджає можливість вчинення обвинуваченим інших злочинів, тому застосування альтернативних запобіжних заходів є недоцільним.
Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідають вимогам ст. 184 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.
В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.
При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. Суд з огляду на вказане, з урахуванням, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 наразі перебуває на стадії підготовчого провадження, судове слідство по справі не розпочате, - вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на потерпілу та свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати показання в вигідному для нього аспекті є реальним.
Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 голошений РФ в міжнародний розшук у зв*язку з підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:
1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений належними доказами не довів суду, що до затримання мав офіційні джерела доходу, займався суспільно-корисною працею, мав міцні соціальні зв`язки;
2) за станом здоров`я: відсутні відомості про незадовільний стан здоров*я обвинуваченого, які б унеможливлювали застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час.
Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений прокурором вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому приходить до висновку про необхідність обрання для нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи викладені обставини, той факт, що ОСОБА_4 інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, та керуючись вищенаведеними нормами закону, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
У зв`язку з викладеними обставинами, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.
Доводи захисника щодо необгрунтованості підозри стосовно ОСОБА_4 спростовується даними, що викладені в рішенні суду з цього приводу.
Відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на що вказує сторона захисту, спростовується вищенаведеними в даній ухвалі даними та аналізом ймовірності вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню.
За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо відсутності підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою, оскільки вказані вище обставини в їх сукупності свідчать як про те, що ризики вчинення обвинуваченим вищезазначених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, існують, так і про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, посилаючись на той факт, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та направлений на розгляд до суду з дотриманням правил територіальної підсудності.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти призначення судового розгляду не заперечували.
Потерпіла ОСОБА_8 подала заяву, в якій просить розглядати кримінальне провадження за її відсутності.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність закінчення підготовчого провадження і можливість призначення судового розгляду, виходячи з таких обставин.
Підстав для прийняття рішення відповідно до п. 1 - 4, 6 ч. 3 ст. 314 КПК України судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.
Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова.
Підстав для закриття кримінального провадження згідно з п.п. 4 - 8, 10 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України не встановлено.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2021 задоволено клопотання сторони захисту, прийнято рішення про одноособовий судовий розгляд даного кримінального провадження, клопотань про колегіальний розгляд кримінального провадження в даному судовому засіданні обвинувачений не заявив.
Таким чином, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000249 від 17.01.2019 року, стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Крім того, під час підготовчого судового засідання захисником та обвинуваченим подане клопотання про проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні. Клопотання обгрунтоване тим, що під час судового слідства можуть бути розголошені відомості про особисте життя та обставини, які принижують гідність особи як самого обвинуваченого ОСОБА_4 , так і загиблої ОСОБА_12 .
З`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти даного клопотання, проте зазначив про можливість проведення закритого судового засідання при дослідженні даних щодо особи обвинуваченого, якщо такі дані здатні принизити його гідність; обвиунваченого та захисника, які підтримали клопотання та додатково повідомили, що у справі наявні дані про переписку, приватне спілкування загиблої та обвиунваченого, що має особистісний характер, дійшов наступних висновків.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд.
Згідно з ч. 2 ст. 27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 27 вказаного кодексу, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі, в тому числі, необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи.
На підставі викладеного, враховуючи думку сторони захисту, а також ту обставину, що в обвинувальному акті міститься формулювання про те, що 10.01.2019 у вечірній час доби ОСОБА_4 запросив до квартири за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_12 для спільного проведення дозвілля, з метою недопущення розголошення відомостей про особисте та сімейне життя чи обставини, які принижують гідність особи, суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання про проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-316, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 31 травня 2021 року включно без визначення суми застави.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000249 від 17.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 10-00 год. 12 квітня 2021 року в приміщенні суду за адресою: м. Харків, пр-т Перемоги, 52В, в залі судового засідання.
Відповідно до вимог ст. 31 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово.
Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження в частини, щодо дослідження відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи, у закритому судовому засіданні, в іншій частині проводити відкритий судовий розгляд.
У судове засідання викликати учасників судового провадження: потерпілу, прокурора, захисника. Доставити в судове засідання обвинуваченого, який перебуває під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала в частині обранні запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу до 31 травня 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1