Справа № 216/6640/18
Провадження № 1-кп/216/206/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001952 від 20.10.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, має не повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судим:
- 22 листопада 2007 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, раніше судимого:
- 04 лютого 2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 02 квітня 2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 03 березня 2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 22 червня 2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;
- 16 листопада 2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
- 05 березня 2019 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 12.06.2019 року в частині призначеного покарання та призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі;
- 06 травня 2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;
- 15 липня 2019 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 16 вересня 2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, скасованого вироком Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2019 року в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 24 березня 2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 19.10.2017 року приблизно о 21.00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у приміщені будинку АДРЕСА_2 , де раніше спільно вживали спиртні напої з власником будинку потерпілим ОСОБА_6 , застосовуючи до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилося в нанесенні ударів по обличчю та лівій нижній кінцівці ОСОБА_6 , відкрито викрали телевізор марки Bravis LED-32C2000B» серійний номер G918B4J92CE167174, разом з дистанційним пультом керування від нього вартістю 3908,33 гривень та цифровий супутниковий ресивер «Globo 6010» разом з дистанційним пультом керування від нього, вартістю 223,33 гривень, які знаходилися в приміщенні будинку, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4131,66 грн. та тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, лівої нижньої кінцівки, синців лівої нижньої кінцівки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1764 від 22.11.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Тобто, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення передбаченео ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 просив призначити на розсуд суду, цивільний позов заявляти відмовляється.

Прокурор заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений, захисник, кожен окремо проти задоволення такого клопотання не заперечували.
Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його згода на клопотання прокурора, заявленого в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.
Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_3 .
Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінуються обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимість не погашена, майнову шкоду відшкодував повністю, на обліку у лікаря-психіатра перебував з 1994 року з діагнозом: обмежене емоціонально лабільний розлад, перенесений ЧМТ (1988 р) (м.к.п. 84), під наглядом лікаря-нарколога перебував під профілактичним наглядом з червня 2006 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками знятий з під нагляду в лютому 2008 року через відсутність відомостей (м.к.п. а.с. 84), не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, співпрацював з органом досудового розслідування.
Обставиною, що пом`якшує покарання у відповідності до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання є рецидив злочинів.

Таким чином суд, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, вважає, необхідним застосувати йому покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24.03.2020 року. .

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 5726 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.03.2020 рокупризначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 5726,00 грн. (п`ять тисяч сімсот двадцять шість гривень).
Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_7 (м.к.п. а.с. 30) залишити потерпілому.

Матеріали кримінального провадження № 0001952залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/6640/18 (1-КП/216/206/21).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду,через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1