Справа № 404/5868/20
Номер провадження 1-кп/404/380/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому об`єднане кримінальне провадження №0004765 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-31.10.2000 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.1 ст.142 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;

-11.03.2001 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.141, ч.3 ст.42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;

- 20.04.2010 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ст.ст.69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років;

- 29.01.2016 року вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 26.11.2018 року ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда звільнено умовно достроково на невідбутий строк 11 місяців 17 днів.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186,ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
17.08.2020 року близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи разом з потерпілим ОСОБА_5 в приміщенні кафе «Дует» по вул. Євгена Тельнова, 1 в м. Кропивницькому, побачив у останнього на руці золоту обручку та золотий перстень. В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Діючи з вказаним умислом ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 вийти за приміщення кафе «Дует» покурити, де ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, вдарив кулаком правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 спричинивши вказаним чином тілесні ушкодження у виді садна в лівій надбрівній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, від чого останній впав на коліна.

В подальшому ОСОБА_7 з безіменного пальця правої руки потерпілого ОСОБА_5 відкрито викрав належну йому золоту обручку 585 проби, вагою 0,96 грам, вартістю 1713 гривень 23 копійок та золотий перстень 583 проби, масою 8,30 грам, вартістю 8115 гривень 24 копійок.

Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9828 гривень 47 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Крім того, в період часу з 21 години 00 хвилин 02 січня 2021 року по 01 годину 45 хвилин 03 січня 2021 року, більш точного часу органами досудового слідства не встановлено, ОСОБА_3 перебував на території автобусної станції №2, що за адресою м. Кропивницький вул. Євгена Тельнова 1, де помітив потерпілого ОСОБА_8 , який спав на вулиці. В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 переконавшись, що потерпілий ОСОБА_8 спить та за його діями не спостерігає, а також впевнившись, що навколо нього за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть ніким помічені, обшукав кишені одягу потерпілого та діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів та з метою наживи, шляхом вільного доступу з зовнішньої лівої нагрудної кишені куртки, в яку був одягнений ОСОБА_8 , таємно викрав мобільний телефон «Samsung Galaxy A 10 2019 2/32GB Red (SM-A105F/DS)», вартістю 2670,33 гривні, яку сховав до лівої зовнішньої кишені куртки, в яку був одягнений.

Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2670 гривень 33 копійки.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 17.08.2020 року за обставин, часу та місця, встановлених судом, з застосуванням насильства відкрито викрав золоту обручку та золотий перстень, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Також, 02 січня 2021 року він перебував на автостанції АДРЕСА_2 , де помітив ОСОБА_8 , який спав на вулиці та викрав у нього з кишені куртки мобільний телефон. Підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінальних правопорушень, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого; за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким корисливим злочином та умисним не тяжким злочином, особу винного, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (Т.1 а.п.131, 132), не працює, осудний, одружений, не перебуває на обліках в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» та КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» (т.1 а.п.127, 128, т.2 а.п.67, 68), раніше неодноразово судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

З урахуванням наведеного, характеру та тяжкості наслідків вчинених кримінальних правопорушень, вищенаведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 який, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк, остаточний розмір якого визначає з дотриманням положень ч.1 ст.70 КК України, яке обвинувачений повинен відбувати реально.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Зважаючи на те, що вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2021 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, вчинені до постановлення попереднього вироку, суд, застосовуючи положення ч.4 ст.70 КК України, визначає остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи, що ОСОБА_3 перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні та встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Цивільні позови потерпілими не заявлялися.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі більш суворим покаранням у виді 8 (восьми) років позбавлення волі за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2021 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбуття остаточного покарання ОСОБА_3 обчислювати з 20.07.2021 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк остаточно призначеного йому покарання, покарання відбуте ним частково за попереднім вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2021 року, починаючи з 12.02.2021 року по 19.07.2021 року включно.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, негайно взявши його під варту в залі судового засідання.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy A 10 2019 2/32GB Red (SM-A105F/DS)», картонна коробка та фіскальний чек на мобільний телефон? банківську картку «Укрсиббанку», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , довідка про реєстрацію місця проживання, пенсійне посвідчення, два посвідчення працівника НВП «Радій», обкладинка на пенсійне посвідчення залишити потерпілому ОСОБА_8 ;

печатка з металу жовтого кольору залишити потерпілому ОСОБА_5 ;

диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1961 грн. 38 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1