Єдиний унікальний номер: 378/632/20
Провадження № 1-кп/378/10/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище Київської області кримінальне провадження №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Білозерка Білозерського району Херсонської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працюючої, не одруженої, на утриманні має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 128, 135 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 скоїла злочини, передбачені ст. ст. 128, 135 ч. 3 КК України за слідуючих обставин.

Близько опівночі в ніч на 09.04.2020р., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до ОСОБА_6 , яка проживає по АДРЕСА_1 , та знаходячись у будинку вчинив сварку з останньою на ґрунті побутових неприязних стосунків, яка переросла у бійку між ними. Під час бійки, в одній із кімнат будинку вказаного домогосподарства, ОСОБА_7 дістав зі своєї сумки металеву трубку, якою замахувався на ОСОБА_6 .. Остання, захищаючись від ОСОБА_7 , вибила її з його рук та підняла з підлоги, і почала нею, руками та ногами наносити численні удари в область голови, кінцівок та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: саден та крововиливів на обличчі, кінцівках, забійної рани в ділянці надбрівної дуги та чолі зліва, які, згідно висновків судово-медичного експерта №64 від 25.06.2020р. та №55д від 30.06.2020р., відносяться до легких тілесних ушкоджень. Разом з цим, в ході бійки ОСОБА_6 неодноразово відштовхувала потерпілого від себе, який падав на підлогу, що спричинило тілесне ушкодження у вигляді переломів 3-6 ребер зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. В подальшому ОСОБА_6 вибігла з будинку та направилася до виходу з подвір`я в сторону проїжджої частини, де ОСОБА_7 не втримавши рівновагу, впав на землю. В цей час ОСОБА_6 повернулася до подвір`я свого домогосподарства та кинула металеву шпанголу, яка стояла біля паркану, в бік ОСОБА_7 та побігла до дверей будинку. ОСОБА_7 прослідував за останньою до будинку, а ОСОБА_6 задля недопущення потерпілого до будинку та уникнення у подальшому бійки, не врахувавши стан сп`яніння ОСОБА_7 , в ході якого особа погано тримає рівновагу та надіючись на випадок (удачу) припустила, що ОСОБА_7 при падінні на землю не отримає тілесних ушкоджень, що матимуть небезпеку для його життя, умисно відштовхнула ОСОБА_7 від дверей будинку, який внаслідок дій сили прискорення від поштовху впав на землю, вдарився головою об бетонний стовпчик паркану домогосподарства за вказаною адресою та втратив свідомість, спричинивши останньому згідно вищевказаних висновків з необережності внутрішньочерепну травму з крововиливом під тверду оболонку із здавленням головного мозку, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент спричинення, чим поставила його у небезпечний для життя стан. Далі, ОСОБА_6 , поставивши потерпілого ОСОБА_7 у небезпечний для життя стан, усвідомлюючи, що останній внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, та з урахуванням стану алкогольного сп`яніння перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження та відсутність змоги самостійно пересуватись внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не залишилась на місці скоєння злочину, не вжила заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не викликала бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не відвела за допомогою сторонніх осіб потерпілого до найближчого лікувального закладу, не звернулася за допомогою до місцевого фельдшера та інших осіб, не повідомивши про подію органи Національної поліції, та з місця скоєння злочину зникла, залишивши без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , що перебував у небезпечному для життя стані, який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в КНП «Ставищенська ЦРЛ».

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними протиправними діями, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 128 КК України, необережне тяжке тілесне ушкодження.

Після спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що в результаті цього, останній отримав тілесні ушкодження та перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, так як втратив свідомість після падіння, проявивши злочинну самовпевненість, передбачаючи можливість настання небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи змогу надати потерпілому допомогу, зокрема викликати швидку медичну допомогу, з`ясувати стан потерпілого, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_6 затягла останнього всередину будинку, та залишила місце вчинення злочину, виїхавши в напрямку м. Київ, тим самим, завідомо залишила без допомоги потерпілого ОСОБА_7 в житловому будинку АДРЕСА_1 , якого сама поставила в небезпечний для життя стан. Лише близько 10 години 09.04.2020р. ОСОБА_7 з вказаного житлового будинку було госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП «Ставищенська ЦРЛ» для надання медичної допомоги після телефонного повідомлення його матері ОСОБА_8 та двоюрідного брата ОСОБА_9 , які виявили ОСОБА_7 на підлозі в будинку в небезпечному для життя стані. У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи у реанімаційному відділенні КНП «Ставищенська ЦРЛ», так і не прийшовши до свідомості з моменту госпіталізації - ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними протиправними діями, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину передбаченого ст. 128 КК України визнала повністю, вину в скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України не визнала, суду показала, що 22.02.2020 року з місць позбавлення волі звільнився її колишній чоловік ОСОБА_7 , з яким уже рік як вона розлучена. Приїздив до них побачитись з дитиною, спілкувався, брав сина в с. Винарівка до баби. 08.04.2020 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 приїхав автомобілем марки «ВАЗ 2101» до неї додому в АДРЕСА_1 . Він був напідпитку, агресивний та затіяв з нею бійку, обзивав її, бив ногами скло на дверях житлового будинку. Вона із сином заховалась на горищі будинку. Через пів години ОСОБА_7 поїхав, їздив по селі Сніжки, де керований ним автомобіль було зупинено поліцією. Близько 19 год. 00 хв. він знову приїхав до них додому, а вона заховалась на горищі житлового будинку. Поїхав він з поліцейськими, оскільки про це сказала їй її мати. Його автомобіль залишився біля її будинку в с. Сніжки. Потім даний автомобіль забрав його брат ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_7 поїхав в с. Винарівка. Під час бійки з ОСОБА_7 , який був п`яний, вона гумовою палицею нанесла йому кілька разів удари по голові на дворі та відштовхнула його від дверей житлового будинку, щоб закритись із середини, а він упав на спину і при падінні ударився головою об стовпчик паркану. Вона кілька разів його штовхала та била ногами. Потім затягла ОСОБА_7 до будинку та накрила по пояс покривалом. У нього йшла кров з голови від нанесених нею ударів та від отриманого в результаті падіння спиною об стовпчик паркану удару в потиличну частину голови. Після вказаної бійки, після 2- год. ночі вона вирішила з дитиною та своєю матір`ю поїхати до м. Києва, бо боялась що ОСОБА_7 знову встане п`яний і продовжить бійку. Чому про те, що сталося вона не повідомила в лікарню та поліцію пояснити не може. На другий день вранці вона зателефонувала матері ОСОБА_7 і сказала, щоб вона приїхала в с. Сніжки до її житлового будинку та подивилась що там робиться, бо там знаходиться її син. Вона нікому не повідомляла, що ОСОБА_7 потрібно було допомогти. Цього вона тоді не усвідомлювала, а зараз усвідомлює, що йому потрібна була допомога. Її діями, а саме нанесеними тілесними ушкодженнями було заподіяно смерть ОСОБА_7 , вона це розуміє і розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що вона є рідною сестрою померлого ОСОБА_11 . 09.04.2020 року, близько 10 год. 00 хв. знаходилась вдома. В цей час до неї зателефонувала сестра її чоловіка ОСОБА_12 , яка працює медичною сестрою в лікарні, і повідомила, що привезли її брата в реанімацію в тяжкому стані. Вона приїхала до лікарні, там уже була її мати, яка плакала, поруч стояв автомобіль патрульної поліції. Поліцейські брали свідчення в ОСОБА_13 . Від працівників поліції вона дізналась, що її брата вони знайшли в с. Сніжки в будинку побитого. Потім вона пішла до відділення реанімації. Її брат помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що їй повідомили з реанімації близько 06 год. ранку. Карету швидкої медичної допомоги в с. Сніжки викликав ОСОБА_10 . Їй відомо, що її мати питала у обвинуваченої, хто наніс тілесні ушкодження її брату, на що остання відповіла, що це зробив «Київський беркут». Обвинувачена та її брат жодного дня разом, однією сім`єю не проживали. Вони одружились, коли брат відбував покарання у Білоцерківській виправній колонії, обвинувачена до нього їздила в колонію. У них є спільний син, якому в листопаді місяці виповниться 7 років. Дитина знаходиться на утриманні обвинуваченої. По телефону вона спілкувалась із своїм братом, коли ще він перебував в місцях позбавлення волі, а в березні місяці 2020 року спілкувалась особисто. По поведінці її брат був добрий, але йому не можна було вживати алкогольні напої, бо тоді він починав сваритися, міг побитись, а коли був дуже п`яний, то міг зробити що завгодно. В той день він був не дуже п`яний, було свято ОСОБА_14 . Брат вживав алкоголь періодично, не був алкоголіком, бувало не ночував вдома. Коли в лютому місяці 2020 року брат повернувся з місць позбавлення волі, то до 09.04.2020 року алкоголю не вживав взагалі.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він працює на посаді сільського голови с. Сніжки Ставищенського району Київської області. 09.04.2020 року, близько 09 09 год. 30 хв. по селу Сніжки на великій швидкості почав їздити автомобіль марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, що могло потягти за собою створення ДТП. В цей же день, близько 16 год. 00 хв. до нього зателефонувала стороння особа (жінка) та повідомила, що по селу на великій швидкості автомобілем їздить неадекватний чоловік, який може збити людей. Він бачив, що автомобіль марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, знаходився біля будинку Островської по вул. Ставищенська в с. Сніжки. Він викликав поліцію. Невдовзі патрульний автомобіль поліції під`їхав до приміщення Сніжківської сільської ради, куди автомобілем приїхав він з ОСОБА_16 .. В цей же день вказаний автомобіль на площі біля приміщення сільської ради поліцією було зупинено. За його кермом перебував ОСОБА_7 .. В розмові з працівниками поліції останній поводив себе грубо та зверхньо. Візуально було видно, що ОСОБА_7 перебував напідпитку. В присутності його та ОСОБА_16 поліцейські склали відносно ОСОБА_7 протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП, - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який він та ОСОБА_16 підписали. Потім він з ОСОБА_16 поїхали, а біля ОСОБА_7 залишились працівники поліції. 09.04.2020 року, близько 18 21 год., автомобіль, яким керував ОСОБА_7 стояв на городі у ріллі неподалік будинку обвинуваченої і його звідти витягли. 08.04.2020 року він бачив, що автомобіль марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, стояв біля будинку обвинуваченої в с. Сніжки. 09.04.2020 року в будинку ОСОБА_17 він не був, а лише в день огляду місця події в якості понятого. Під час огляду місця події виявлено наявність слідів крові в будинку, на подвір`ї біля будинку обвинуваченої. З місця події було вилучено круглу металеву трубу довжиною 40 45 см із слідами крові на ній, крім того, на трубі була ізоляційна стрічка. На дворі біля воріт була розбита вхідна хвіртка. З оглянутого місця події вилучались і інші предмети, але які саме, уже він не пам`ятає. Слідчий склав та оголосив протокол, який він підписав.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що він є пенсіонером. Близько в квітні травні 2020 року, дати точно не пам`ятає, о 16 год. 00 хв. був в с. Сніжки з ОСОБА_15 .. В цей час до останнього зателефонувала стороння жінка і повідомила, що в селі хтось на великій швидкості їздить автомобілем марки «ВАЗ 2101» і мало не збив людину. ОСОБА_15 викликав поліцію. Вони з ОСОБА_15 поїхали до приміщення Сніжківської сільської ради, куди невдовзі приїхали працівники патрульної поліції. Через кілька хвилин біля сільської ради було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2101», за кермом якого перебував п`яний водій. Відносно цього водія поліцією було складено протокол, а він та ОСОБА_15 його підписали. На другий день, 09.04.2020 року його викликали до будинку обвинуваченої, що знаходиться в с. Сніжки бути понятим при огляді. На вулиці, в будинку обвинуваченої (у веранді та на кухні) було видно сліди крові. Вилучались під час огляду речі, але які уже не пам`ятає. Він підписував як понятий документи. 09.04.2020 року, близько 21 год. 00 хв., він бачив автомобіль марки «ВАЗ 2101» біля будинку обвинуваченої, там стояло четверо поліцейських, які в цей день вранці зупинили даний автомобіль біля сільської ради.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що він працює на посаді фельдшера з невідкладних станів Білоцерківської станції екстреної медичної допомоги з пунктом постійного базування в смт. Ставище Київської області. 09.04.2020 року він заступив на чергування. О 09 год. 47 хв. надійшов виклик в АДРЕСА_1 . О 09 год. 49 хв. він з фельдшером ОСОБА_19 та водієм виїхали на виклик, прибувши на місце виклику близько 10 год. 00 хв.. На вулиці в с. Сніжки їх зустріли мати та брат побитого, які привели їх до веранди будинку. У веранді з лівої сторони на підлозі на спині ногами до вхідних дверей лежав чоловік, ноги та руки якого були витягнуті, на його лобі знаходилась велика рана, що помірно кровоточила, він перебував без свідомості, на запитання не реагував. Даний чоловік був одягнений в сорочку і темні штани, що були забруднені від крові та пилу. На підлозі у веранді будинку була кров. Плями крові знаходились на вулиці біля подвір`я, на подвір`ї на стежці до будинку та паркані. Мати та брат побитого повідомили, що його побили близько 03 год. 00 хв. ночі. Він з фельдшером його оглянули і приступили до надання екстреної медичної допомоги та розпочали транспортування побитого чоловіка до лікарні, а також повідомили поліцію. О 10 год. 40 хв. постраждалого було доставлено до лікарні з попереднім діагнозом: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, забійна рана лобної ділянки голови.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що він працює в Білоцерківській станції екстреної медичної допомоги фельдшером. 09.04.2020 року о 09 год. 47 хв. надійшов виклик в АДРЕСА_1 . Відразу він з фельдшером ОСОБА_18 та водієм виїхали на виклик. На вулиці в с. Сніжки їх зустріли мати та брат побитого чоловіка, які телефонували до лікарні і привели їх до веранди будинку. У веранді на підлозі на спині ногами до вхідних дверей лежав на одіялі чоловік, на його лобі знаходилась велика рана, що помірно кровоточила, була гематома на правому оці, на руках і обличчі виднілись сліди крові, на животі та грудній клітці мали місце садна, він перебував без свідомості в тяжкому стані. Даний чоловік був одягнений в сорочку і темні штани. На підлозі у веранді будинку була кров. Плями крові знаходились на вулиці біля вхідної хвіртки на подвір`я, на подвір`ї на стежці до будинку. Мати побитого повідомила, що його побили невідомі особи. Він з фельдшером оглянули постраждалого, на ношах винесли з будинку і транспортували його до лікарні, а також повідомили поліцію. Під час транспортування в автомобілі підключили до постраждалого крапельницю.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що вона працює на посаді лікаря-анастезіолога в КНП «Ставищенська ЦРЛ». 10.04.2020 року о 08 год. 00 хв. вона прийшла до лікарні. У реанімації перебував ОСОБА_7 , так як йому перед цим була зроблена операція. ОСОБА_7 був без свідомості, в комі та підключений до апарату штучної вентиляції легень. Пам`ятає, що у ОСОБА_7 була черепно-мозкова травма.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він є лікарем-анастезіологом, завідувачем відділення анестезіології в КНП «Ставищенська ЦРЛ». Близько пів року тому назад, точної дати не пам`ятає, у відділення анестезіології поступив ОСОБА_7 у тяжкому стані, без свідомості з великою черепно-мозковою травмою та великою гематомою. Йому було зроблено операцію. Проведено трепанацію черепа та видалялись гематоми.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що він є фізичною особою-підприємцем та має у с. Винарівка Ставищенського району Київської області магазин. Весною, а саме 08.04.2020 року о 21 год. 00 хв. він сидів біля приміщення магазину в АДРЕСА_2 із знайомими хлопцями на лавочці. В цей час до них приїхав на автомобілі марки «ВАЗ 2101» ОСОБА_23 . Було видно, що він знервований. У нього в руках знаходилась металева труба, якою він бив по вказаному автомобілі та відломав його пластикові частини, які потім почав розкидати на різні боки. Він зробив ОСОБА_24 зауваження, щоб той не смітив, на що останній підійшов до нього та штовхнув. Він із застосуванням фізичної сили поклав ОСОБА_11 на землю. Потім ОСОБА_25 забрав ОСОБА_11 , який сам поїхав автомобілем у невідомому напрямку. Чи був ОСОБА_23 в стані алкогольного сп`яніння сказати напевне не може. Після цього, ОСОБА_25 провів додому і його.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що він працює старшим черговим інспектором Ставищенського відділення поліції. 08 квітня 2020 року в с. Сніжки Ставищенського району Київської області по вул. Шкільна, біля приміщення сільської ради, близько 18 год. 00 хв., під час патрулювання ним було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2101» під керуванням ОСОБА_11 , який перебував у п`яному вигляді. Останній в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та їхати на медичний огляд до лікарні. Відносно ОСОБА_11 на місці було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП та за ст. 126 ч. 2 КУпАП, оскільки ОСОБА_23 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не мав при собі посвідчення водія. Автомобіль останнього на штрафний майданчик транспортовано не було, так як ОСОБА_23 вивів його з ладу, а саме повиривав в автомобілі електропроводи та з`єднувальні шланги в двигуні, тому автомобіль залишився біля воріт будинку обвинуваченої в с. Сніжки. В цей же день, близько 19 год. 00 хв. від дочки обвинуваченої з м. Тетіїв Київської області надійшло повідомлення, що ОСОБА_23 вчинив домашнє насильство вдома обвинуваченої в с. Сніжки, а баба (мати обвинуваченої) заховалась від нього на горищі цього житлового будинку. ОСОБА_11 патрульним автомобілем було доставлено додому в с. Винарівка Ставищенського району Київської області. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не було, сварка між останнім та обвинуваченою розпочалась через переписку у «Вайбері». В будинку обвинуваченої в с. Сніжки нікого не було. Прийшла із сусіднього городу до будинку мати обвинуваченої, що ховалась від ОСОБА_11 , і сказала, що в будинку нікого не має, а її дочка втекла з дитиною. На вхідних дверях будинку було розбите скло.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що працює у Винарівському навчально-виховному комплексі с. Винарівка Ставищенського району Київської області кухарем і являється матір`ю померлого ОСОБА_7 , який до смерті проживав з нею в с. Винарівка. Обвинувачена була співмешканкою її сина. Останній відбував покарання в місцях позбавлення волі. 21.02.2020 року її син ОСОБА_7 звільнився з місць позбавлення волі, вдома їй повідомив, що поки буде сам. Двічі у березні місяці 2020 року він привозив обвинувачену із сином додому в с. Винарівка. 06.04.2020 року її син ОСОБА_7 з обвинуваченою приїздили до неї у школу на роботу та повідомив, що він з обвинуваченою будуть жити разом. 09.04.2020 року сталася трагедія. В цей день вона дізналась від знайомої, що приїздила поліція в с. Сніжки Ставищенського району за місцем проживання обвинуваченої. Відчуваючи, що сталось щось погане, вона з ОСОБА_27 поїхали в с. Сніжки до житлового будинку обвинуваченої. Прибувши до будинку останньої, вона побачила свого сина ОСОБА_7 , який лежав у хаті на підлозі накритий рядном. Він був дуже побитий, його відразу не можна було впізнати. На подвір`ї та біля будинку було видно сліди крові. В самому будинку крові вона не бачила. Обвинувачена сказала їй, що це вона його побила. На її запитання, чому вона відразу не викликала карету «Швидкої допомоги», остання пояснила, що їх було затримано працівниками «Беркуту» та вивезено із села Сніжки. Неподалік від будинку обвинуваченої, на ріллі городу, поблизу берегу річки стояв автомобіль марки «ВАЗ 2101», який вона раніше придбала і на якому перед своєю смертю їздив її син ОСОБА_7 ..

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює в ТОВ СВК «Світанок» механізатором. 09.04.2020 року о 09 год. 00 хв. до нього зателефонувала ОСОБА_8 і запитала, де знаходиться ОСОБА_23 . В свою чергу він уже сам зателефонував до останнього, про те той був поза зоною телефонного зв`язку. ОСОБА_23 являється його двоюрідним братом. Не гаючись, він з ОСОБА_8 поїхали в с. Сніжки до житлового будинку обвинуваченої. Зайшовши до будинку обвинуваченої, що був відчинений, він побачив, що ОСОБА_23 лежав накритий покривалом на підлозі без свідомості, було чути його тяжке дихання, яке супроводжувалось харкотінням. Він відразу викликав карету «Швидкої допомоги», був початок 10-ї години. На подвір`ї та біля будинку обвинуваченої було видно сліди крові. Останньої вдома не було. Напередодні вказаних подій, тобто 08.04.2020 року він забрав ОСОБА_11 із с. Сніжки, оскільки двигун керованого ним автомобіля марки «ВАЗ 2101» не заводився, він допоміг його завести і вони приїхали в с. Винарівка, де ОСОБА_23 на той час проживав із своєю матір`ю. 08.04.2020 року, близько 21 год. 00 хв., до нього зателефонував ОСОБА_22 та повідомив про конфлікт між ним та ОСОБА_28 біля приміщення магазину в с. Винарівка. Він прибув до магазину та помирив ОСОБА_22 і ОСОБА_11 . Останній був напідпитку і повідомив, що його притягли до адміністративної відповідальності працівники поліції в с. Сніжки. Після цього, ОСОБА_23 автомобілем поїхав в невідомому напрямку. 09.04.2020 року, близько 16 -17 години, в с. Сніжки він забрав до себе додому в с. Винарівка автомобіль марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, яким напередодні керував ОСОБА_23 . Цей автомобіль стояв на городі, неподалік будинку обвинуваченої. Остання не сказала йому по телефону, що сталось між нею та ОСОБА_28 , а карету «Швидкої допомоги» не викликала, бо її начебто арештували працівники «Беркуту».

Свідок ОСОБА_29 суду показала, що вона є матір`ю обвинуваченої і проживає з останньою в с. Сніжки. 08.04.2020 року після 15 год. 00 хв. до них додому в п`яному виді приїхав її колишній зять ОСОБА_7 з пляшкою вина. Вона його зустріла на подвір`ї, у них відносини були погані. У її будинку ОСОБА_7 з дочкою (обвинуваченою) разом не проживали, хоч були одружені близько семи років. При зустрічі він сказав їй, що зараз начне вбивати, на що вона відповіла, що він за це сяде в тюрму. Він сказав, що йому в тюрмі краще, а поліцейських він не боїться, бо вони в нього куплені. Вона залишалась на подвір`ї, а ОСОБА_7 пішов у будинок. Через п`ять хвилин було чутно, що в будинку між останнім та її дочкою (обвинуваченою) почалася сварка. Було чути, що розбивалось скло. Вона побігла по допомогу до сусідів ОСОБА_30 , в яких говорила з дружиною ОСОБА_31 . Через дорогу проживає їх син ОСОБА_32 , який зателефонував до сільського голови, а той викликав поліцію. В цей час вона забігла до сусідки ОСОБА_33 , через подвір`я якої потрапила до нежитлового будинку, де і заховалась. ОСОБА_7 побив в її житловому будинку вікна та погнув вхідну хвіртку біля воріт подвір`я. Після цього, ОСОБА_7 їздив по селу Сніжки автомобілем марки «ВАЗ 2101», у центрі села він спілкувався з працівниками поліції, було уже близько 17 год. 00 хв.. В свою чергу вона також говорила з працівниками поліції, двоє з яких сиділи в патрульному автомобілі, а двоє стояли на дворі, розповіла їм про розбиті в її будинку ОСОБА_7 вікна та запропонувала зайти до будинку і подивитись на всі пошкодження самим, на що вони повідомили, що зайдуть пізніше, але так і не зайшли. Поліцейські розмовляли з ОСОБА_7 , зокрема про дрова та від`їхали з ним в центр села Сніжки, а автомобіль яким він керував залишився біля її будинку. Повернулась до будинку, її дочка (обвинувачена) в цей час із дитиною перебувала на горищі будинку, оскільки переховувалась від ОСОБА_7 .. Вона покликала дочку і та з дитиною злізла з горища. Далі дочка (обвинувачена) розповіла, що ОСОБА_7 бив її, його удари попадали і на дитину. Руки дочки (обвинуваченої), її обличчя були червоні від ударів, які причини сварки, вона не питала. В будинку було багато скла, розбитого з міжкімнатних дверей. Близько 18-19 год. ОСОБА_7 поїхав в с. Винарівка. Близько 20- год. в с. Сніжки приїхав ОСОБА_10 та шляхом буксирування забрав автомобіль ОСОБА_7 в с. Винарівка. Після 23 год. до неї додому в с. Сніжки приїхав ОСОБА_7 , обличчя якого було подрапане. Вона забрала дитину в другу кімнату. ОСОБА_7 сказав, що сварився із своєю матір`ю за земельні паї, оскільки в нього нічого не має. Через прочинені двері вона чула розмову та бачила що саме відбувається між ОСОБА_7 та її дочкою (обвинуваченою). Вона бачила, як ОСОБА_7 схопив обвинувачену за коси, а вона його відштовхнула. Потім бійка між ними перемістилась на подвір`я біля будинку, в ході якої вони кричали та сварились між собою. Цей конфлікт продовжувався близько години. Вона їх не розбороняла і не втручалась, поліції також не викликала, бо була поруч з дитиною. Згодом крики на дворі стихли, її дочка (обвинувачена) зайшла до хати і сказала, щоб вона пішла та подивилась що з ним ( ОСОБА_7 ), оскільки вона його штовхнула і він упав, ще обвинувачена повідомила, що затягла ОСОБА_7 у веранду будинку, він дихав, але не розмовляв, був без свідомості. На обличчі ОСОБА_7 була кров, розсічена брова, розбитий ніс, чи була у останнього розбита голова, - не бачила. ОСОБА_7 лежав на спині, дочка (обвинувачена) вкрила його одіялом до половини. Близько через пів години вона, обвинувачена та її дитина пішли до траси Київ Одеса для того, щоб їхати до м. Київ за пропозицією обвинуваченої. У ОСОБА_7 були друзі і вони боялися, що від них можна було чекати помсти. Будинок вони не закривали. Було близько 2 години ночі. Знаходячись в м. Києві, обвинувачена, вранці близько 08 08 год. 30 хв., зателефонувала до матері ОСОБА_7 , щоб та поїхала в с. Сніжки до них додому та подивилася чи живий ОСОБА_7 , оскільки на передодні вони побилися. Вечором, в той же день, близько 17 18 години вони приїхали назад з м. Київ в с. Сніжки, де на них уже чекала поліція. Раніше дочці (обвинуваченій) вона говорила, щоб та зателефонувала до когось і повідомила, що ОСОБА_7 в будинку лежить один побитий, без свідомості, з тілесними ушкодженнями, але цього вони не зробили, щоб нікого не турбувати, а вирішили вранці зателефонувати до матері ОСОБА_7 07.04.2020 року останній у них в будинку в с. Сніжки не ночував, а дочка (обвинувачена) була на роботі.

Незважаючи на часткове визнання вини, винність обвинуваченої у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 128, 135 ч. 3 КК України, підтверджується також іншими зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягами із ЄРДР від 09.04.2020р. та 01.07.2020р. (т. 1 а.с.167-168);

- заявами ОСОБА_5 від 01.07.2020р. про вчинення злочину (т. 1 а.с.171, 172);

- постановою про перекваліфікацію від 01.07.2020р., з якої встановлено, що склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000075 від 09.04.2020 року з ч. 2 ст. 121 КК України перекваліфіковано на ст. 128 КК України (т. 1 а.с.173);

- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 01.07.2020р., з якої встановлено, що матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 09.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000129 від 01.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано під №0000075 від 09.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 128, 135 ч. 3 КК України (т. 1 а.с.174-175);

- рапортами поліцейського СРПП №2 Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області від 09.04.2020р., з яких встановлено, що зі слів рідних ОСОБА_7 побили невідомі, потерпілий у важкому стані, у нього важка відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеню (т. 1 а.с.176, 177);

- заявою ОСОБА_29 від 09.04.2020р. про надання добровільної згоди на огляд домогосподарства в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.178);

- протокол огляду місця події від 09.04.2020р. та фототаблицею до нього, з яких встановлено, що на території домогосподарства в АДРЕСА_1 та в будинку за вказаною адресою виявлено сліди крові та вилучено ряд предметів (т. 1 а.с.179-205);

- протоколом огляду предмету від 10.04.2020р. та ілюстрованою таблицею до нього, з яких встановлено, що на металевому предметі (трубі) із пластиковою ручкою, що виявлений під час огляду 09.04.2020 року в АДРЕСА_1 , містяться сліди крові (т. 1 а.с. 206-210);

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 10.04.2020р. у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (т. 1 а.с. 211);

- протоколом медичного огляду ОСОБА_6 для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 10.04.2021р., з якого встановлено, що остання була твереза (т. 1 а.с. 213);

- висновком експерта №26 від 10.04.2020р., яким встановлено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: синці верхніх та нижніх кінцівках, які утворилися від дії тупого предмета (-ів), могли утворитися від дії рук, ніг людини, інших тупих предметів в термін і за обставин зазначених в постанові слідчого; тілесні ушкодження у вигляді синюшно-зеленуватих синців по давності спричинення можуть відповідати 3-5 дням до момента освідування, вони не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту, про що свідчить характер і локалізація тілесних ушкоджень та не являються небезпечними для життя в момент заподіяння, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 214);

- листом КНП «Ставищенська ЦРЛ» від 10.04.2021 року, з якого встановлено, що ОСОБА_7 з 09.04.2020 року перебував на лікувані в ВАІТ з діагнозом: ВЧМТ, геморагічний забій головного мозку, гостра півкульна субдуральна гематома зліва, посттравматичний субдуральний крововилив, внутрішньомозкова гематома, перелом основи та склепіння черепа, ХСМТ, компресійний перелом хребців С3-С4, закрита травма грудної клітки, забій обох легень (т. 1 а.с. 218);

- рапортом поліцейського СРПП №2 Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області від 14.04.2020р., з якого встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у відділенні інтенсивної терапії КНП «Ставищенської ЦРЛ» помер ОСОБА_7 , труп якого направлено на розтин до Таращанського відділення СМЕ для встановлення причин смерті (т. 1 а.с. 232);

- висновком експерта № 64 від 14.04.2020р., яким встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку та здавленням головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді саден, та крововиливів на обличчі, кінцівках, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа, виникли від дії тупого предмета (ів), могли утворитися при падінні потерпілого з висоти власного зросту на площину, про що свідчить характер ушкоджень. Забійні рани в ділянці надбрівної дуги та на чолі зліва могли утворитися від дії металевої труби, про що свідчить характер ран. Внутрішньочерепна травма у вигляді субдуральної гематоми зліва могла виникнути при падінні потерпілого з висоти власного зросту. Після отримання внутрішньочерепної травми потерпілий міг у короткий проміжок часу виконувати активні дії. Внутрішньочерепна травма, що потягла за собою смерть ОСОБА_7 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя момент спричинення. Ушкодження на обличчі, тулубі та кінцівках численної дії сил (т. 1 а.с. 243-244);

- висновками експерта № 44Д та № 54/Д від 25.06.2020р., з яких встановлено, що смерть гр. ОСОБА_7 настала від внутрішньочерепної травми зі здавленням головного мозку та крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в час і за обставин, які вказує під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 246, 248);

- висновком експерта № 55Д від 30.06.2020р., з якого встановлено, що смерть ОСОБА_7 , настала від внутрішньочерепної травми з крововиливом під тверду мозкову оболонку та здавленням головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді саден, та крововиливів на обличчі, кінцівках, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа, виникли від дії тупого предмета (ів), могли утворитися при падінні потерпілого з висоти власного зросту на площину, про що свідчить характер ушкоджень. Крововиливи та садна мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та не знаходяться в зв`язку з причиною смерті. Забійні рани в ділянці надбрівної дуги та на чолі зліва могли утворишся від дії металевої труби, про що свідчить характер ран. Забійні рани мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в зв`язку з причиною смерті. Внутрішньочерепна травма у вигляді субдуральної гематоми зліва могла виникнути при падінні потерпілого з висоти власного зросту після поштовху людини та падіння на бетонний стовпчик, бетонну огорожу, бордюр. Внутрішньочерепна травма, що потягла за собою смерть ОСОБА_7 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечна для життя в момент спричинення. Переломи 3-6 ребер зліва утворилися від непрямої дії сил, при падінні потерпілого на лівій бік та деформації грудної клітки; мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості та не знаходяться в зв`язку з причиною смерті. Всі вище описані тілесні ушкодження утворилися в один період часу, як вказала ОСОБА_6 , при проведенні слідчого експрименту від 22.04.2020р.. Судово-медичних даних, які дозволяли б судити про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 наносились коли від знаходився без свідомості, немає (т.1 а.с. 249);

- висновком експерта №10-966 від 30.06.2020р., з якого встановлено, що на наданому на дослідження металевому предметі (шпанголі) клітин та крові не виявлено, у зв`язку з чим питання стосовно встановлення генетичних ознак не вирішувалось. На наданому на дослідження металевому предметі (трубці) виявлено клітини з ядрами та кров людини, в об`єкті № 3 виявлено поодинокі клітини, крові не виявлено. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами виявлених на металевому предметі (трубці) (об`єкт № 2). Генетичні ознаки поодиноких клітин з ядрами виявлених на металевому предметі (трубці) не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_7 .. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами виявлених на металевому предметі (трубці) (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та клітин з ядрами виявлених на металевому предметі (трубці) (об`єкт № 2) та зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_7 складає 3,648х10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,74 х 1035 осіб (т. 2 а.с. 2-15);

- висновком експерта №10-978 від 30.06.2020р., з якого встановлено, що генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_6 (об`єкт № 1), наведені в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами виявлених на металевому предметі (трубці) не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_6 (об`єкт № 1). Походження вищевказаних слідів крові та клітин з ядрами виявлених на металевому предметі (трубці) від підозрюваної ОСОБА_6 виключається (т. 2 а.с. 19-27);

- висновком експерта № 10-981 від 30.06.2020р., з якого встановлено, що наданих на дослідження кросівках крові не виявлено (т. 2 а.с. 31-36);

- протоколом слідчого експерименту від 22.04.20р. з його відеозаписом, з яких встановлено, що ОСОБА_6 показала як відбувалися обставини конфлікту між нею та ОСОБА_7 08.04.2020 року та 09.04.2020 року (т. 2 а.с. 44-47);

- висновками експерта №48/ц від 11.06.2020р., № 049/ц від 27.05.2020р. та №50/ц від 09.06.2020р., з яких встановлено, що кров, що знайдена в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_7 могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від самого потерпілого ОСОБА_7 .. Даних про походження мікрослідів крові в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_7 (об 1,2) від ОСОБА_6 не одержано. Кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти- В ізосерологічної системи АВ0. Кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0 (т. 2 а.с. 54-57, 58-60, 61-63);

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 02.07.2020р., відповідно до якої ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 128, 135 ч. 3 КК України (т. 2 а.с. 157-160);

- висновком експерта № 4/к від 23.02.2021р., з якого встановлено, що приймаючи до уваги щодо проценту смертності від подібного типу травми, дані з матеріалів справи щодо часу отримання травми «близько опівночі в ніч на 09.04.2020р.» та початку надання травмованому медичної допомоги (прибуття бригади екстреної медичної допомоги на місце виклику - 09.04.2020 року о 09.58, госпіталізація 09.04.2020 року о 10.22-10.28) - від моменту травми до початку надання медичної допомоги пройшло близько 10 годин (за цей час об`єм виниклого внаслідок травми крововиливу під тверду мозкову оболонку міг значно збільшитися, та, відповідно, посилити тиск на головний мозок), відсутність (згідно даних судово-медичної експертизи трупу та вивчення гістологічного матеріалу від нього) первинних травматичних змін в речовині головного мозку внаслідок травми - не можливо виключити того, що при наданні ОСОБА_7 кваліфікованої медичної допомоги безпосередньо після спричиненої йому травми або в більш ранній період після її отримання ймовірність сприятливого перебігу цієї травми (тобто, збереження життя) була б значно більшою (т. 2 а.с. 207-230).

Вказані вище показання потерпілої, свідків та інші досліджені судом докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, підтверджують один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням цього, а також того, що усі зазначені докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності встановлені і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження в суді і її дії кваліфікує за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження та за ст. 135 ч. 3 КК України як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, які характеризують її особу, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Судом враховується те, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила нетяжкий злочин передбачений ст. 128 КК України та тяжкий злочин передбачений ч. 3 ст. 135 КК України, вину в скоєнні злочину передбаченого ст. 128 КК України визнає повністю, вину в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України не визнає.

Аналіз даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 вказує на те, що вона по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судима.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд визнає вчинення злочину щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Відповідно до висновку органу пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_6 , історію правопорушень, спосіб її життя, враховуючи середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, на думку органу пробації, виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі на певний строк. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , її ставлення до вчиненого, часткове визнання своєї вини, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченій, відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, думку прокурора, який просить призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі, думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченій покарання пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення останньої можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання обвинуваченій слід призначити в межах санкції частин статей, за якими її визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень: за ст. 128 КК України у виді громадських робіт, за ч. 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі, призначивши остаточне покарання за сукупністю вказаних злочинів відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази металевий предмет (шпангола), металева труба з пластиковою ручкою, чотири стрічки-тести, джинси зі слідами крові, чотири змиви сліду крові, зрізи нігтьових пластин, зразки крові, зразки букального епітелію слід знищити; медичну картку стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 слід повернути до КНП «Ставищенська ЦРЛ».

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів в сумі 3995,16 грн, 1254,88 грн, 370,30 грн, а всього: 5620,34 грн.

По даному кримінальному провадженню заявлено цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 8808, 48 грн та моральної шкоди в розмірі 1000000 грн. (Т. 1 а. с. 56-72).

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково в судовому ОСОБА_5 зазначила, що вона та її мати купували медичні препарати для ОСОБА_7 згідно переліку, який надавали їй в лікарні, останньому проводили операцію. В результаті смерті брата вона переживала, відбулися негативні зміни в її житті, що потягли за собою зміну актуальних життєвих планів, погіршилися життєві перспективи.

В судовому засіданні цивільний відповідач ОСОБА_6 цивільний позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні. Представник цивільного відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що шкода цивільному позивачу злочином безумовно завдана, проте останнім не обгруновано та не доведено заявлений розмір матеріальної і моральної шкоди. Із наданих позивачем оригіналів фіскальних чеків не можливо встановити, що саме ОСОБА_34 купувала медичні препарати і що саме вони призначались для ОСОБА_7 та були використані для його лікування.

Вирішуючи питання цивільного позову суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити частково, а саме: в частині стягнення матеріальної шкоди він підлягає задоволенню, а в частині стягнення моральної шкоди в його задоволенні слід відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Із оригіналів фіскальних чеків наданих ОСОБА_5 встановлено, що на лікування ОСОБА_7 витрачено 8808,48 грн. (Т. 1 а. с. 68-72).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Оскільки потерпіла ОСОБА_5 є сестрою ОСОБА_7 , не проживала з останнім однією сім`єю (Т. 1 а. с. 65-66), то вона відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК України не є особою, якій передбачено відшкодування моральної шкоди, а тому в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, і призначити їй покарання у виді громадськи робіт строком 240 (двісті сорок) годин.

ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати до ОСОБА_6 умови ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази металевий предмет (шпангола), металева труба з пластиковою ручкою, чотири стрічки-тести, джинси зі слідами крові, чотири змиви сліду крові, зрізи нігтьових пластин, зразки крові, зразки букального епітелію знищити; медичну карту стаціонарного хворого №971/276-45 на ім`я ОСОБА_7 повернути до КНП «Ставищенська ЦРЛ».

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експертів на проведення судових молекулярно-генетичних експертиз в сумі 5620 (п`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 34 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , проживаючої в АДРЕСА_3 , - 8808 (вісім тисяч вісімсот вісім) гривень 48 копійок матеріальної шкоди.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1