Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 142/642/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2021 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2
обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Крижопіль заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від участі в розгляді кримінального провадження № 0000479 від 29 грудня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні судді Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 0000479 від 29 грудня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
07 червня 2021 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявила відвід судді Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 від розгляду наведеного кримінального провадження.

Своє клопотання мотивує тим, що 16 серпня 2019 року суддя ОСОБА_5 ігноруюючи вимоги п.1.ч.1 ст. 332 КПК України та зневажаючи думкою обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 , не допитавши в судовому засіданні експертів висновки яких суперечать один одному, з метою усунути їх суперечності, призначає повторну комісійну комплексну судову автотехнічну. транспортно - трасологічну, судово медичну експертизу, яка не передбачена чинним законодавством, оскільки Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведена комісійну автотехнічну і транспортно трасологічну експертизу від 31.05.2019 року за № 132699/13270/19-52.

При цьому головуючий суддя ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у справі №0000479 не проводилась первинна комісійна комплексна судова автотехнічна, транспортна - трасологічна, судово медична експертиза (якої і в природі Українського законодавства не існує), із зрозумілих тільки йому та представнику потерпілого адвокату ОСОБА_7 призначає повтору комісійну комплексну судову автотехнічну, транспортно - трасологічну, судово медичну експертизу.

Крім того, грубо ігноруючи вимоги п.3 ч.2 ст. 332 КПК України та Інструкції, не навівши жодної підстави для того щоб можна було б вважати, що висновок комісійної автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи№132699/13270/19-52 від 31.05.2019 проведеної Київський науково-дослідний інститут судових експертиз, є необгрунтованим та не навівши жодної підстави яка б могла вказувати що вона суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обгрунтовані сумніви в його правильності, призначає повторну комісійну комплексну судову автотехнічну, транспортно - трасологічну, судово медичну експертизу, виконання якої доручає Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_8 , що порушує інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.04.2017 № 1420/5) оскільки Вінницьку область обслуговуває Київський науково-дослідний інститут судових експертиз.

Окрім того суддя ОСОБА_5 ухвалюючи своє, як на її думку та думку її підзахисного, незаконне рішення про призначення повторної комісійної комплексної судової автотехнічної, транспортної - трасологічної, судово медичної експертизи, в переліку питань які ставить експертам, ставить питання під №9 наступного змісту: «Чи технічно достовірні покази ОСОБА_3 , який (відповідно до його змінених показів) побачив потерпілу приблизно за 20 м, відмовився від екстреного гальмування та прийняв рішення змінити рух автомобіля ВАЗ 2101 за напрямком руху ОСОБА_9 (через дорогу зліва направо в напрямку руху автомобіля), та чи відповідають вони локалізації та механізму утворень тілесних ушкоджень на тілі потерпілої?»

Також захисник стверджує, що обвинувачений ОСОБА_10 не змінював покази, проте суддя ОСОБА_5 в ухвалі про призначення експертизи заначив що ОСОБА_10 «змінював покази», що недовіру до правосуддя, оскільки останній відповідно до матеріалів кримінального провадження допитувався лише один раз, що саме по собі виключає можливість зміни показів. Крім того захисник посилаєтиься , що поставлені суддею ОСОБА_5 запитання під №11, яке звучить дослівно саме так: «Чи технічно достовірні показання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до яких були проведені попередні судові автотехнічні експертизи?» Також захисник посилається, що суддя ОСОБА_5 достовірно знав, що за результатами своєї ухвали від 19.04.2017 про призначення комісійної автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи, виконання якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, для виконання вказаної експертизи він направляв не показання обвинуваченого ОСОБА_3 , а всі наявні матеріали кримінального провадження.
Крім того захисник посилається на сумнів, щодо неупередженості суду щодо його поза процесуальне спілкуванні зі стороною обвинувачення та представником потерпілого, що знаходить свій прояв у вирішенні клопотань експерта поза межами судових засідань. Даний факт підтверджується оплатою експертизи представником потерпілих.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. Просила відвести суддю ОСОБА_5 від участі у справі з мотивів, викладених у заяві про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву захисника про відвід судді ОСОБА_5 та просив його задовільнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився про причини неявки не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши думку учасників провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75, 76 КПК України.

Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п.66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Із заяви про відвід вбачається, що як підставу, що викликала у сторони захисту сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 , зазначено результати розгляду клопотань представника потерпілого та винесення процесуальних рішень у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні судді Крижопільського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000479 від 29 грудня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ст 2. КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Частиною 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності. Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Статтею 94 КПК України визначено, що , суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Відповідно до положень статті 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи , кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку. Ухвалою суду від 28.02.2017 було задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 про проведення комплексної судової автотехнічної, транспортно трасологічної, судово медичної експртизи. Ухвалою суду від 19.04.2017 було задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 про проведення повторної комплексної судової автотехнічної, транспортно трасологічної, судово медичної експртизи. Ухвалою суду від 16.08.2019 було задоволено клопотання представника потерпілих ОСОБА_7 та прокурора про проведення повторної комплексної судової автотехнічної, транспортно трасологічної, судово медичної експртизи в іншій експертій установі. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Таким чином, вказані дії суду не є доказами у неупередженості судді ОСОБА_5 . Задоволення суддею протягом судового провадження клопотань представника потерпілого, не є підставою для його відводу. Частиною другою статті 392 КПК України не передбачена можливість окремого оскарження в апеляційному порядку ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Тому обставини, викладені у заяви про відвід судді стосовно повноти судового розгляду, відповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження а також допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції відповідно до статей 407-412 КПК України під час апеляційного перегляду судового рішення, ухваленого за результатами розгляду даної справи у разі незгоди скаржника з ним. Також слід зазначити, що під час розгляду клопотання 16 серпня 2019 року представника потерпілих ОСОБА_7 , що підтримане прокурором ОСОБА_13 та під час проголошення ухвали від 16.08.2019 року про призначення повторної комісійної комплексної судової автотехнічної. транспортно - трасологічну, судової медичної експертизи приймали участь та були присутні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 . Захисник ОСОБА_4 подала заяву про вступ у справу 28.01.2021 та заяву про ознайомлення із матеріалами справи 08.02.2021 року, а безпосередньо заява про відвід судді із підстав постановлення ухвали про призначення повторної комісійної комплексної судової автотехнічної. транспортно - трасологічну, судової медичної експертизи подано 07.06.2021. Відповідно до ст. 27 КПК України ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді інформації про дату, час і місце судового розгляду та про ухвалені в ньому судові рішення, крім випадків, установлених законом. Статтею 317 КПК України визначено, що після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Щодо посилання захисника ОСОБА_4 на сумніви у неупередженості суду із підстав поза процесуального спілкування судді ОСОБА_5 із стороною обвинувачення та представником потерпілого, що знаходить свій прояв у вирішення клопотання експерта поза межами судових засідань, а саме оплатою експертизи представником потерпілих, слід заначити наступне, що матеріали кримінального провадження не містять клопотань експерта.
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Щодо посилання захисника ОСОБА_4 , щодо не роз`яснення останній в судовому засідання права на відвід суду, не є підставою передбаченою ст. 75 КПК України щодо неупередженості судді.
Надаючи оцінку обґрунтованості заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від участі у розгляді кримінального провадження, суд приймає до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, за яких заявлення відводу, у разі відсутності належних, об`єктивних та достатніх доказів, не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Так, викладені захисником фактичні обставини та їх обґрунтування, як у заяві про відвід судді, так і під час розгляду цієї заяви, про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме сумнівів в неупередженості судді, на думку суду, не є переконливими, не підтверджені об`єктивними та достатніми доказами, а тому не можуть бути належною підставою для обґрунтованого сумніву в неупередженості судді при розгляді кримінального провадження (справа № 142/642/16-к, провадження № 1-кп/134/2/2021).

Таким чином обставини, на які посилається обвинувачений в обґрунтування заяви про відвід, не є підставами, передбаченими ст. 75 КПК України, а є його суб`єктивною оцінкою дій судді, його незгодою з діями судді та постановленими суддею судовими рішеннями.

При цьому обвинувачений як учасник процесу не позбавлений права викласти свої заперечення щодо порядку розгляду справи та ухвалених суддею рішень в апеляційній скарзі, у разі незгоди з рішенням суду, прийнятим за наслідками розгляду справи.

З врахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для відводу судді Крижопільського районного суду ОСОБА_5 , тому заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про відвід судді необхідно залишити без задоволення. Керуючись ст. ст. 75, 81, 371, 372 КПК, суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000479 від 29 грудня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя