Справа № 308/8485/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 в частині неналежного реагування на подані звернення та не вчинення відповідних дій:

В с т а н о в и в:
12.05.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла вищевказана скарга № б/н від 22.04.2021, в якій заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять:

-винести ухвалу слідчого судді про відкриття провадження по скарзі та направити письмово разом із судовим повідомленням про виклик;
-розглянути скаргу на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 в частині неналежного реагування на подані звернення та не вчинення відповідних дій;
-зобов`язати керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 належним чином розглянути подані ними звернення, а саме: заяву-клопотання від 28.12.2020, доповнення до заяви-клопотання від 11.02.2021 та клопотання від 12.03.2021. Надати компетентну відповідь на поставлені питання у вказаних зверненнях. Здійснити відповідну дію, а саме зупинити викрадання надр держави Україна з свердловини № 12 с. Теребля вул. Лікувальна Тячівського району Закарпатської області;
-при необхідності витребувати матеріали стосовно розгляду поданих звернень;
-викликати в судове засідання та опитати керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 з приводу вказаних порушень.
Свої вимоги мотивували тим, що в поданих заяві-клопотанні від 28.12.2020, доповненні до заяви-клопотання від 11.01.2021 та клопотанні від 12.03.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було поставлено конкретні питання, на які просили керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 надати конкретні відповіді та вжити відповідних заходів для зупинення незаконних дій, відображених у поданих зверненнях. Однак, на жодне з вказаних звернень Закарпатська обласна прокуратура не надала належної відповіді та не зробила відповідних дій щодо зупинення викрадання надр держави Україна. Посилаючись на статті 220, 303-307 КПК України, статті 17, 25 Закону України «Про прокуратуру» та статті 7, 15, 18 Закону України «Про звернення громадян», заявники просять задовольнити подану скаргу.

Разом зі скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також долучено клопотання № б/н від 05.05.2021, в якому просять: повторно розглянути скаргу за тими статтями КПК України, які вказані у відповіді, наданій Закарпатською обласною прокуратурою; при визнанні слідчим суддею невідповідності по яким статтям заявники повинні оскаржувати, в разі незгоди з прийнятим рішенням Закарпатської обласної прокуратури, зобов`язати прокуратуру надати додатково відповідь з визначенням, за якими статтями вони повинні звертатися до слідчого судді. Крім цього, заявники стверджують, що Закарпатська обласна прокуратура і слідчий суддя приховують злочин і не намагаються зупинити викрадання державної власності, через що вони змушені будуть звернутися до правоохоронних органів та до Вищої ради правосуддя.

Ознайомившись з матеріалами скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ст. 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Гарантоване ст. 55 Конституції України право забезпечується, шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.
Так, в офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді.
Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.
Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено у статті 303 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Так, згідно з вищезазначеною нормою, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного, межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого, дізнавача чи прокурора обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.
Як випливає зі змісту поданої заявниками скарги, така подана з підстави п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України і така передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, дізнавач або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, норма п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Як випливає зі змісту вимог поданої скарги, заявниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , по суті, оскаржується бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у:
1) неналежному реагуванні на подані звернення, а саме ненадання компетентної відповіді;

2) невиконанні відповідних дій, а саме не зупинення викрадання надр держави Україна.

Досліджуючи вказану бездіяльність на предмет наявності вищевказаних трьох обов`язкових ознак, слідчим суддею встановлено відсутність таких.
Окрім того, вимога заявників про зобов`язання керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 зупинити викрадання надр держави Україна з свердловини № 12 с. Теребля вул. Лікувальна Тячівського району Закарпатської області є, за своєю суттю, тотожною встановленню наявності події і складу кримінального правопорушення тощо, які встановлюються за результатами досудового розслідування кримінального провадження після всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.
Також, слідчий суддя звертає увагу і на те, що, фактично, заявниками оскаржується бездіяльність не прокурора, яким здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у конкретному кримінальному провадженні, а оскаржується бездіяльність керівника обласної прокуратури з приводу здійснення ним адміністративних повноважень, а саме ненадання компетентної, на думку заявників, відповіді на ініційовані ними у зверненнях питання та невиконання відповідних дій.

Відтак, оскаржувана заявниками бездіяльність не відповідає положенням чинного кримінального процесуального законодавства, виходить за межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора, які визначені ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на що, клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 № б/н від 05.05.2021 не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на положеннях чинного кримінального процесуального законодавства України та не віднесено до повноважень слідчого судді при розгляді скарг. Фактично, клопотання зводиться до незгоди з раніше прийнятим рішенням слідчого судді по аналогічній скарзі.

Щодо висловлених заявниками тверджень щодо звернення до Вищої ради правосуддя, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України,слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що позаяк заявниками подано скаргу на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України - підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 309,310 КПК України, слідчий суддя, -

П о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 в частині неналежного реагування на подані звернення та не вчинення відповідних дій.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особам, які її подали, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1