ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4286/21
провадження № 1-кп/753/1130/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000288 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з базавою вищобю освітою, не заміжньої, тимчасово не працюючогої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 20.04.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, 04.11.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки; 11.12.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на піставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового смтроку 2 роки; 16.06.2015 року Деснянським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 10.11.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 5 років 1 місяця; 22.01.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК Укпраїни до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 27.02.2020 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням із становленням іспитового строку 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченої ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 будучи раніше судимою, маючи не зняту та не непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинила злочин проти власності при наступних обставин. Так, ОСОБА_3 29.01.2021 року близько 11 год. 20 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазина «Сільпо», який розташований в ТЦ «АРКАДІЯ» за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 33, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (ідентифікаційний код 40720198), вирішила повторно, таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи умисно з корисливих спонукань, з метою обернення чужого майна на свою користь, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно взяла з полиць вказаного магазину майно, а саме: фасоване «масло солодковершкове Яготинське 82,5%», в кількості 2 шт., вартістю 89 грн. 98 коп. (без ПДВ); «сир Prego Isabella Lavender 45%» вагою 0,324 г., вартістю 80 грн. 73 коп. (без ПДВ); «сир клуб сиру Грюн Вальд с пажитником 502%» вагою 0,220 г., вартістю 62 грн. 15 коп. (без ПДВ), «сир Звени Гора Добродар 50%» вагою 0, 204 г., вартістю 61 грн. 88 коп. ( без ПДВ), «сир Veldhuyzen Kaas Гауда Калора 24% Ѕ кор/мол» вагою 0,284 г., вартістю 118 грн. 10 коп. (без ПДВ), «сир Auricchio Проволон Джован Кампан Ф-Колок 57% кор/м» вагою 0,702 г., вартістю 385 грн. 52 коп., а всього товару на загальну суму 798 грн. 35 коп. (без ПДВ), які поклала до сумки яку мала при ньому. Далі ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений товар, котрий перебували в сумці, не розрахувавшись на касі, пройшла її касову зону, та одразу направилась до виходу із магазину, однак свій злочинний намір довести до кінця не змогла, з причин, що не залежали від її волі, так як біля виходу із приміщення супермаркету «Сільпо» по вул. Дніпровська Набережна, 33 в м. Києві ОСОБА_3 , була помічена та зупинена працівником вищевказаного магазину ОСОБА_7 разом з товаром, який вона намагалась викрасти. Будучи допитаною в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та суду показала, що вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачена підтвердила, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до неї недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повноврто, при якому обвинувачена виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину проти власності, особу обвинуваченої, яка будучи раніше неодноразово судимою за вчинення злочинів проти власності належних висновків для себе не зробила на шлях виправлення і перевиховання не стала та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинила новий умисний корисливий злочин, свою вину у вчиненні злочину, якій їй інкриміновано визнала у повному обсязі та щиро розкаялася, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, з 11.07.2005 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, стан відміни, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушенть у майбутньому. Підстав для застосування положень ст.ст. 69,75 КК України судом не встановлено. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборониши їй залишати місце свого проваживання, АДРЕСА_1 , з 20.00 години по 07.00 годину наступного дня. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з моменту затримання останньої в порядку виконання вироку суду. Речові докази - залишити за належністю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: