ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
19 липня 2021 року м. Чернівці
Судді Давнього В.П.
За наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури Бежана М.В., вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 , якого судом першої інстанції виправдано за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України апеляційним судом було скасовано.
Винесення щодо ОСОБА_1 обвинувального вироку за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України є передчасним.
Свою незгоду з рішенням більшості колегії суддів обґрунтовую таким чином:
1.Докази отримані в результаті НСРД судом апеляційної інстанції були покладені в основу обвинувального вироку, однак суд при розгляді справи в апеляційному суді, не перевірив дотримання умов надання дозволу на проведення НСРД і ті обставини, чи вживала сторона обвинувачення заходів щодо розкриття процесуальних документів НСРД стороні захисту до закінчення досудового розслідування.
2. Протокол обшуку робочого кабінету ОСОБА_1 , як начальника Кельменецького РБТІ, за адресою по вул. Бесарабській,39, в смт. Кельменці вважаю недопустимим доказом, оскільки вказана слідча дія була проведена з грубим порушенням вимог ст. 234 КПК України.
Більше того, стороною обвинувачення в суді апеляційної інстанції не заявлялось клопотання про передослідження вказаного доказу, тому вважаю, що давати йому оцінку без його передослідження є неправильним.
3.Кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 369 КК України вважаю невірною, оскільки, як було встановлено в апеляційному суді, що останній не заперечував факту отримання ним коштів від потерпілого ОСОБА_2 в сумі 1000 доларів США. Тобто ОСОБА_1 бажав одержати вказану суму з метою отримання замовлення для виготовлення разом із інвентаризатором ОСОБА_3 детального плану території на об`єкт будівництва шахрайським способом. Інакше кажучи, під приводом одного, ОСОБА_1 мав зробити інше і отримати гроші за виконане ним (детальний план території на об`єкт будівництва ), хоча потерпілий про це його не просив. Це підтверджується зафіксованими розмовами між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , які були досліджені судом апеляційної інстанції.
4.Що ж стосується аргументу щодо того, що ОСОБА_1 був знайомий із службовими особами УДАБІ (в тому числі з ОСОБА_4 ) і мав намір звернутися до них з питанням здійснення впливу стосовно реєстрації декларації потерпілого на початок будівельних робіт, то вважаю, що він також не був доведений, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_4 ніколи не був знайомий, будь-яких контактів між ОСОБА_1 та працівниками ДАБІ, органом досудового розслідування не було встановлено, а в суді прокурор таких доказів не надав.
На моє переконання кваліфікація дій ОСОБА_1 мала бути за ст. 190 КК України, оскільки останній шляхом обману і зловживанням довірою, під приводом особистого вирішення питання, у разі одержання вказаної суми грошей, заздалегідь не мав наміру виконувати прохання потерпілого ОСОБА_2 з питання здійснення впливу через службових осіб УДАБІ стосовно реєстрації декларації потерпілого на початок будівельних робіт.
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України) із визначенням відповідної міри покарання, вважаю передчасним, оскільки більшістю колегії суддів не були повністю з`ясовані та досліджені усі обставини справи.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду В.П.Давній