УХВАЛА
Іменем України

23.03.2021 Справа №607/4980/21 Провадження № 1-кс/607/1710/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 21.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:
22.03.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 21.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 20.03.2021 на АДРЕСА_1 , поряд із під`їздом № 1 даного будинку, ОСОБА_5 , 1987 року народження, житель АДРЕСА_2 , під час його адміністративного затримання працівниками УПП викинув на прибудинкову територію предмет, візуально схожий на кастет, який носив у кишені своєї куртки без передбаченого законом дозволу.

За даним фактом 21.03.2021 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження № 0000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Слідчий зазначає, що 20.03.2021 під час огляду місця події виявлений та вилучений предмет, візуально схожий на кастет, який ОСОБА_5 попередньо дістав з кишені своєї куртки та викинув.

За таких підстав, зважаючи, що даний предмет є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на предмет, візуально схожий на кастет, який ОСОБА_5 носив у кишені своєї куртки без передбаченого законом дозволу

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася. Попередньо подала заяву про здійснення судового розгляду у її відсутність, клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, та просила клопотання задовольнити.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 21.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 20.03.2021 на прибудинковій території за адресою: проспект Злуки, буд. 11, м. Тернопіль, виявлений та вилучений предмет, візуально схожий на кастет, який в подальшому поміщений у паперовий конверт.

Також зі змісту протоколів допиту свідка ОСОБА_6 від 21.03.2021 та свідка ОСОБА_7 від 23.03.2021 вбачається, що даний предмет був викинутий ОСОБА_5 , який попередньо дістав цей предмет з кишені своєї куртки.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави припускати, що предмет, візуально схожий на кастет та який 20.03.2021 був вилучений під час огляду місця події, міг зберігатися саме ОСОБА_5 .

Відтак доданими до клопотання документами слідчий довів, що вказаний матеріальний об`єкт зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане тимчасово вилучене майно це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження такого майна.

Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 21.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на предмет, візуально схожий на кастет, який був виявлений та вилучений 20.03.2021 під час огляду місця події на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1