Дата документу 18.02.2021
Справа № 334/6092/19
Провадження № 1-в/334/23/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання Комунарського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , -

встановив:

Начальник Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулась до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі засудженому ОСОБА_5 за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020.

Представник Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні подання, оскільки ч. 1 ст. 309 КК України, за якою засуджений ОСОБА_5 , не передбачає таких видів покарання як громадські роботи або позбавлення волі. Від сплати штрафу засуджений відмовився отже відсутні підстави для його розстрочення. Виправні роботи також у даному випадку застосувати не можливо, оскільки відповідно до вироку засуджений не працює.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду подання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з п.10 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020 у кримінальному провадженні №1-кп/334/1013/20 (справа №334/6092/20) ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

13.11.2020 вирок набрав законної сили та був направлений для виконання органу пробації.

26.11.2020 начальник Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 направила засудженому ОСОБА_5 повідомлення про необхідність сплати штрафу.

Відповідно до ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у визначений строк, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У місячний строк після набрання вироком законної сили, засуджений ОСОБА_5 штраф, призначений вироком, не сплатив.

Відповідно до ч.4 ст.53 КПК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Засуджений ОСОБА_5 не надав відомості щодо свого майнового стану. Також, 04.01.2020 засуджений надав органу пробації пояснення, відповідно до яких штраф, призначений вироком, сплачувати відмовляється. Таким чином, призначене ОСОБА_5 покарання у виді штрафу розстрочці не підлягає.

Згідно з ч.5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати - суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт, із розрахунку одна година громадських робіт - за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімумів доходів громадян, або виправними роботами, із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Згідно з вироком засуджений ОСОБА_5 не працює, а тому відсутні підстави для заміни покарання у виді штрафу на виправні роботи.

Крім штрафу та виправних робіт санкція ч. 1 ст. 309 КК України, за якою засуджений ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді арешту або обмеженням волі.

У зв`язку з чим, неможливо замінити засудженому покарання у виді штрафу на громадські роботи або позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання органу пробації.

Керуючись ст.372, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні подання Комунарського районного відділу Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: