ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7324/21
провадження № 1-кс/753/1434/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" травня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача відділу дізнання Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000393, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України

ВСТАНОВИВ:
Дізнавач відділу дізнання Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000393 від 5 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а саме автомобіль марки «Ford Courier», VIN-код НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом.

В обґрунтування клопотання дізнавач вказує, що 5 лютого 2021 близько о 09 год. 05 хв. за адресою: м. Київ, вул. Світла, 3, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , та виявлено невідповідність номеру кузова на автомобілі та номеру кузова у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а також виявлено можливу зміну номеру кузова кустарним способом.

5 лютого 2021 року під час огляду місця події співробітниками поліції з місця події вилучено автомобіль марки «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 .

Під час досудового розслідування було встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003986 від 19 травня 2017 року за ч. 1 ст. 358 КК України. Під час досудового розслідування було проведено: технічну експертизу документів, якою встановлено, що до персоніфікованих даних, що містяться у свідоцтві про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , ймовірно вносились зміни, та трасологічну експертизу, якою встановлено, що до ідентифікаційного номера кузова автомобіля марки «Ford Courier», VIN-код НОМЕР_1 , зміни не вносилися.

Однак, як вказує дізнавач, органом дізнання було встановлено, що в дійсності свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 закріплено за автомобілем «Ford Courier», VIN-код НОМЕР_4 .

Постановою дізнавача від 5 лютого 2021 року автомобіль марки «Ford Courier» VIN-код НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу, посилаючись на положення статей 131-132, 170-172 КПК України, дізнавач просить накласти арешт на автомобіль марки «Ford Courier», VIN-код НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом.

У судове засідання з`явився дізнавач, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, уточнивши, що арешт слід накласти без заборони права користування транспортним засобом, зобов`язавши володільця майна надати автомобіль для проведення експертизи у визначену дату.

Представник володільця автомобіля марки «Ford Courier», VIN-код НОМЕР_1 ОСОБА_4 , надав відповідні пояснення та не заперечував проти накладення арешту на майно без позбавлення права користування ним.

Суд, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

У провадженні відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000393 від 5 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Як визначено ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими дізнавачем поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Постановою дізнавача Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 5 лютого 2021 року автомобіль марки «Ford Courier» VIN-код НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Крім цього, постановою дізнавача Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 12 травня 2021 року призначено у кримінальному провадженні транспортно-трасологічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- чи піддавався змінам ідентифікаційний номер кузова (рами) наданого на дослідження автомобіля марки «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_2 ?

- якщо так, то який первинний ідентифікаційний номер кузова (рами) транспортного засобу, наданого на дослідження?

- чи піддавався змінам ідентифікаційний номер двигуна наданого на дослідження автомобіля марки «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_2 ?

- якщо так, то який первинний ідентифікаційний номер двигуна транспортного засобу, наданого на дослідження?

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження як речових доказів.

Як передбачено ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінивши доводи дізнавача та представника володільця майна, врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав володільця майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на автомобіль «Ford Courier» VIN-код НОМЕР_1 підлягає задоволенню шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом, без позбавлення права користування цим транспортним засобом.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000393 від 5 лютого 2021 року задовольнити.

Накласти арешт на майно автомобіль марки «Ford Courier», VIN-код НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1