Справа № 357/1241/20
У Х В А Л А

30 червня 2021 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 25.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000588 від 22.01.2018,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

08.06.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 25.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000588 від 22.01.2018.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 19.03.2021 він в інтересах ФОП ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області з заявою про залучення ФОП ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000588 від 22.01.2018 як потерпілого.

04.06.2021 ФОП ОСОБА_3 отримав постанову Білоцерківської окружної прокуратури Київської області про відмову у визнанні потерпілим від 25.03.2021.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки фактично, на думку ОСОБА_3 , вказана постанова не містить жодних мотивів та обґрунтувань на підставі яких прокурор прийшов до висновку про відмову у залученні ФОП ОСОБА_3 потерпілим, а містить лише формальні посилання на норми КПК.

Таким чином скаржник ОСОБА_3 просить постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 25.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000588 від 22.01.2018 скасувати та зобов`язати прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області визнати ФОП ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000588 від 22.01.2018 та вручити йому пам`ятку по процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, про час та дату розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даної скарги, оскільки скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, а відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його явка є обов`язковою.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Із змісту наведеної норми Закону вбачається, що розгляд скарги відбувається лише з обов`язковою участю скаржника, чи його захисника, представника, тобто вказані особи зобов`язані заявитися в судове засідання для розгляду поданої скарги.

Разом з тим, частиною 2 цієї ж статті КПК України встановлено обмежений строк для розгляду скарги. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Встановлено, що скаржник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги не з`явився у судове засідання. Суд розцінює таку позицію скаржника як зловживання своїми правами та втрату інтересу до предмета оскарження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства, можна зробити висновок про те, що неявка без поважної причини скаржника свідчить про фактичне не підтримання заявленої ним скарги та недоведення викладених у скарзі обставин, що, в свою чергу, має оцінюватися як підстава для відмови у задоволенні такої скарги.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи те, що належним чином повідомлений скаржник не з`явився в судове засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржник не бажає підтримувати вимоги за своєю скаргою та вирішення даної скарги вже не є актуальним питанням для скаржника, а також враховуючи норму закону, де чітко визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги та вимоги КПК України щодо обов`язкової участі скаржника у розгляді скарги, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити.

При цьому, слідчий суддя керується загальними засадами кримінального провадження, зокрема, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, роз`яснюючи право на можливість повторного звернення до слідчого судді із аналогічною скаргою.

Керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 25.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000588 від 22.01.2018, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1