ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №488/603/21
Провадження №1-кп/477/164/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

у в ході розгляду клопотання про продовження міри запобіжного заходу у залі суду в м. Миколаєві за кримінальним провадженням, що внесене до ЄРДР за № 0001497 від 16.10.2020 року відносно ОСОБА_3 який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2021 року автоматизованою системою документообігу суду обвинувальний акт за кримінальним провадженням, що внесене до ЄРДР за № 0001497 від 16.10.2020 року відносно - ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, розподілений для колегіального розгляду

У той же день, 27 квітня 2021 року судом вирішено питання про призначення підготовчого судового засідання.

30 квітня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено раніше обраний попереднім складом суду в ході підготовчого судового засідання запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 червня 2021 року.

7 червня 2021 року закінчено підготовче судове засідання та призначено кримінальне провадження до судового розгляду на 17 червня 2021 року.

17 червня 2021 року до канцелярії Жовтневого районного суду, в ході судового розгляду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування свого клопотання прокурор вказує на існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, з вимогою дати показання на його користь.

На доведеність вказаних ризиків, прокурор посилається на те, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на термін до 15 років, зареєстрований в м. Києві, де постійно не мешкає, що свідчить про те, він може безперешкодно змінювати місце проживання, тобто, вказує на ці обставини як наявність ризику переховуватися обвинуваченого від суду.

В АДРЕСА_1 ОСОБА_3 мешкати не може, адже зазначеною квартирою наразі користується потерпіла, та з огляду на висунуте обвинувачення, є неможливим їх спільне проживання, в тому числі і з огляду на заявлені ризики щодо можливого впливу на потерпілу.

Також ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу, яка на даний час має фізичні проблеми зі здоров`ям, які виникли в результаті вчиненого відносно неї кримінального правопорушення, з метою зміни свідчення останньою, адже обвинувачений своєї вини не визнає.

На доведеність вказаного, послалася на зміст позовної заяви потерпілої ОСОБА_7 , де остання вказує на те що обвинувачений викликає у неї острах за своє життя, у зв`язку з чим вона заперечує проти обрання йому іншого запобіжного заходу крім тримання під вартою.

Посилається на це, як доведеність ризику впливу обвинуваченого на потерпілу.

Також прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не прибула. Згідно наданої на електронну адресу суду заяви від потерпілої, остання вказує про неможливість прибути у підготовче судове засідання у зв`язку з станом здоров`я.

Обвинувачений та його захисник проти даного клопотання заперечували, просили змінити міру обраного запобіжного заходу на домашній арешт за місцем його постійної реєстрації у АДРЕСА_2 . або застосувати таку міру запобіжного заходу як заставу у розмірі передбаченому ст. 348 КП України відповідно до даної категорії злочинів.

При цьому, захисник вказав про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу та на те, що обвинувачений прибуватиме за кожним викликом суду, та посилався на стан здоров`я свого підзахисного, який має літній вік, тяжкі захворювання та у зв`язку з чим потребує відповідного догляду і лікування.

Обвинувачений просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вказуючи на те, що має поганий стан здоров`я та не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору. Може проживати в м. Києві, де йому має можливість надати житло та допомогу його син. Зобов`язується прибувати за кожною вимогою суду.

Крім того обвинувачений послався на погіршення слуху та просив зобов`язати керівництво слідчого ізолятора організувати надання йому медичної допомоги та консультацію лікаря- вузького спеціаліста ЛОР, з наданням відповідних медичних документів які свідчать про стан його здоров`я.

Прокурор не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання обвинуваченого.

Вислухавши доводи прокурора, думку учасників кримінального провадження з приводу заявлених клопотань прокурора, та обвинуваченого, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. І ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

Як скеровує практика ЄСПЛ тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Строк запобіжного заходу, у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 28 червня 2021 року.

Приймаючи рішення щодо можливості продовження міри запобіжного заходу, суд керується такими мотивами:

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в 'країні найвищою соціальною цінністю. При цьому, згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у закінченому замаху на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_7 , тобто скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя людини.

У разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на тривалий строк, таким чином усвідомлюючи можливість постановлення обвинувального вироку, ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Окрім того, з огляду на заяву обвинуваченого в ході висловлення своєї думки про обрання йому міри запобіжного заходу, обвинувачений не визнає себе винним у зв`язку з чим наявні ризики незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків з метою надання ними показів на користь обвинуваченого.

Також, враховуючи висунуте обвинувачення, суд не може ігнорувати заяви потерпілої, відповідно до якої вона боїться ОСОБА_3 , що також свідчить про наявність можливості у обвинуваченого вчинити вплив на неї з метою надання показів на його користь.

Стосовно посилання захисника про можливість запобігання заявленим ризикам у спосіб обрання такої міри запобіжного заходу як домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого, зокрема у АДРЕСА_2 , то як слідує з пояснень обвинуваченого у м.Києві, ОСОБА_3 не проживає з 2013 року. За даною адресою проживає його син та колишня дружина. Будь яких доказів стабільних соціальних зав`язків з даними особами сторона захисту не надала.

Обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт суд вважає неможливим, оскільки, як вже зазначено вище, в м. Миколаєві, окрім як житла, в якому він проживав з потерпілою, немає, а в АДРЕСА_2 , лише зареєстрований, але не проживає протягом багатьох років, відсутні відомості про його підтримання зв`язку з сином та колишньою дружиною, які наразі мешкають в цій квартирі, а наявна заява надана стороною захисту нібито від цих осіб, не свідчить, що останні дійсно готові надати житло ОСОБА_3 , адже з часу його затримання, дані особи до суду не зверталися та будь яких заяв не надавали.

Крім того, на підставі ст. 206 КПК України суддя в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що право на медичну допомогу особи є її конституційним правом. ОСОБА_3 перебуває під вартою, таким чином обмежений у праві пересування, та перебуває під захистом та відповідальністю держави, в особі ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», таким чином позбавлений можливості самостійно звернутися за медичною допомогою.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.177, 206, 314,-315,316 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 серпня 2021 року включно.

Зобов`язати Державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор» терміново організувати надання ОСОБА_3 , належної невідкладної медичної допомоги, консультації вузького спеціаліста ЛОР-лікаря, та надати висновок що до стану його здоров`я та можливості утримуватися та проходити лікування в умовах слідчого ізолятора.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена на протязі семи днів з дня її постановлення до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1