Провадження №: 1-кп/752/1134/21
У Х В А Л А

05.08.2021 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
в ході судового розгляду в приміщенні суду в м. Києві за кримінальним провадженням № 0004209 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В ході судового розгляду на обговорення учасників кримінального провадження поставлено питання щодо доцільності продовження, зміни або скасування обвинуваченій обраного запобіжного заходу.
Прокурор просив продовжити обраний обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку із існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, те, що обвинувачена може впливати на свідків та переховуватись від суду.
Захисник заперечив щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначив, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підстав для продовження тримання під вартою немає, просив змінити підзахисній міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачена підтримала думку захисника.
Суд, заслухавши думки сторін, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків.
Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»). Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, підозра є обгрунтованою, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої, спосіб вчинення інкримінованого злочину, суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо неї запобіжний захід без змін, оскільки суду не було доведено підстав зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставин, зазначених у ст. 178 КПК України, та, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать її належну поведінку.
На даний час, залишаються підстави вважати, що обвинувачена, опинившись на волі, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.
Обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Розглядаючи можливість альтернативного запобіжного заходу, суд з урахуванням вищенаведених ознак вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, зможе запобігти встановленим ризикам не встановлено та сторонами не доведено.
З урахуванням викладеного суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та зважаючи на необхідності відкладення судового розгляду, відсутності реальної можливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд та відсутності даних про зменшення чи відсутність ризиків для зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 03.10.2021 року, включно.
Керуючись ст.ст. 182, 194, 331, 369 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
захід забезпечення кримінального провадження, обраний обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 03.10.2021 року, включно.
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п"яти днів з моменту проголошення.

Суддя