Справа №333/1295/20
Провадження 1-кп/333/167/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року м.Запоріжжя Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу №333/1295/20 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальних провадженнях №0000056 від 06.01.2020 року, № 0002419 від 02.10.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Запорізької області, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 259 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

18.03.2020 року на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000056 від 06.01.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Також, 14.12.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002419 від 02.10.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року кримінальну справу №333/1295/20 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000056 від 06.01.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та матеріали кримінальної справи №333/7149/20 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000056 від 06.01.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, об`єднано в одне провадження, присвоївши справі №333/1295/20, провадження №1-кп/333/167/21.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлені клопотання та просив суд їх задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення клопотання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Крім того, просив суд розгляд заявлених клопотань здійснювати за відсутності його законного представника матері, оскільки остання є особою похилого віку та не зможе приїхати до зали судового засідання. Також, зазначив, що розгляд вказаного клопотання за відсутності законного представника жодним чином не порушує його прав, оскільки його інтереси представляє захисник ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що, з урахуванням позиції підзахисного, не заперечує проти задоволення заявлених клопотань.

Розглянувши клопотання підозрюваного ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення заявленого клопотання, враховуючи, що інтереси підозрюваного під час розгляду клопотань про застосування примусових заходів медичного характеру представляє захисник, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності законного представника підозрюваного.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , думку підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених клопотань з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст. 511 КПК України визначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 1). Прокурор затверджує складене слідчим клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що 06 січня 2020 року ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10 А, через лінію «102» надав неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, а саме замінування Запорізької обласної клінічної лікарні, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 10.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 259 КК України, що кваліфікується як: завідомо неправдиве повідомлення про вибух, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Крім того, 02.10.2020 року приблизно об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на стаціонарному лікуванні в приміщенні КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, який розташована по вулиці Оріхівське шосе, буд. 10А в місті Запоріжжі, із неналежного його мобільного телефону марки «fly», моделі «BL5C», в корпусі чорного кольору, IMEI (1): НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , здійснив дзвінок на гарячу лінію служби « НОМЕР_3 » та повідомив, що на території України заміновані всі електростанції, що не відповідало дійсності.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 259 КК України, що кваліфікується як: завідомо неправдиве повідомлення про вибух, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, вчинене повторно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб , які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 КПК України, слідчий зобов`язаний залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

З матеріалів справи слідує, що постановою слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 04.01.2020 року у кримінальному провадженні №0000056 від 06.01.2020 року призначено первинну амбулаторну комплексну судову психолого - психіатричну експертизу.

Відповідно до висновку КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР від 12.02.2020 року №61, ОСОБА_4 , 1974 р.н., виявляв та виявляє у теперішній час ознаки хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, афективно-маячний синдром. В ході ПЕО виявляється шизофренічний симптомокомплекс у вигляді розладу мислення (резонерство, зісковзування) поверхневості і формальності суджень, зміни ієрархії мотивів, розлад емоційно-вольової сфери. У ситуації, що досліджується ОСОБА_4 не виявляв характерних феноменологічних ознак особливого фізіологічного стану вираженого емоційного збудження або емоційного напруження (фізіологічним афектом або іншим емоційним станом: стресом, фрустрацією, образою, гнівом, ревнощами тощо), що може розглядатись як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання. У ситуації, що досліджується, поведінка ОСОБА_4 була обумовлена виявленими хворобливими переживаннями. У ситуації, що досліджується, ОСОБА_4 з урахуванням виявленого шизофренічного симптомокомплексу не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Ступінь наявних порушень такий, що на момент інкримінованого йому правопорушення він не міг усвідомлювати характер та соціальну небезпеку своїх дій та керувати ними. На теперішній час за своїм психічним станом, він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням.

Також, постановою слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 23.11.2020 року у кримінальному провадженні 0002419 від 02.10.2020 року призначено первинну амбулаторну комплексну судову психолого - психіатричну експертизу.

Відповідно до висновку КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР від 25.11.2020 року №499, ОСОБА_4 , 1974 р.н., виявляв та виявляє у теперішній час ознаки хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, на період інкримінованого йому правопорушення виявляє ознаки ефективно-маячного синдрому, на теперішній час перебуває у стані формування не стійкої медикаментозної ремісії. Тому, на момент інкримінованого йому правопорушення він не міг розуміти свої дії та керувати ними. У теперішній час за своїм психічним станом він також не може розуміти свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку (ч. 3 ст. 94 КК України).

Частиною 2 ст. 513 КПК України визначено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, заслухавши пояснення підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, враховуючи те, що за висновками проведених експертиз від 12.02.2020 року №61, та від 25.11.2020 року №499, ОСОБА_4 , 1974 р.н., виявляв та виявляє у теперішній час ознаки хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, на період інкримінованого йому правопорушення виявляє ознаки ефективно-маячного синдрому, на момент інкримінованого йому правопорушення він не міг розуміти значення своїх дії та керувати ними, на теперішній час за своїм психічним станом він також не може розуміти значення свої дії і керувати ними, у зв`язку з чим, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним спостереженням, суд дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальних провадженнях №0000056 від 06.01.2020 року, № 0002419 від 02.10.2020 року та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 503, 512, 513 КПК України, ст.ст. 92-94, 96 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальних провадженнях №0000056 від 06.01.2020 року, № 0002419 від 02.10.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 259 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Арешт на вилучене майно: мобільний телефон «Вlackview A7», імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 , в якому перебуває сім-карта оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером зв`язку НОМЕР_6 , накладений на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2020 року у справі №333/39/20, мобільний телефон марки «Fly» моделі «ВL5С», в корпусі чорного кольору, з двома сім-картами, номери: НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_1 , накладений на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2020 року у справі №333/5496/20 скасувати.

Речові докази:
-мобільний телефон «Вlackview A7», імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 , в якому перебуває сім-карта оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером зв`язку НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Fly» моделі «ВL5С», в корпусі чорного кольору, з двома сім-картами, номери: НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_1 , передані до камери зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1