Справа № 703/1022/18
Провадження № 1-кп/712/96/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року колегія суддів Соснівського районного суду м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, які існували на момент обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки під час досудового розслідування оголошувався у розшук, а відповідно таким чином перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, може здійснювати тиск на свідків, які на даний час не допитані, а також вчиняти нові злочини, тому з метою запобігання вищезазначених ризикам, враховуючи специфіку та характер вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, просив задовольнити.

Представник потерпілого та потерпілий підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисники заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість ризиків та у разі обрання запобіжного заходу просили обрати домашній арешт в нічний час абп особисте зобов`язання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, яка згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» разом із Конвенцію про права людини і основоположних свобод застосовується судами як джерело права, стосовно підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, яке ґрунтується на презумпції, що після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням позбавлення волі, а тому судовим органам потрібно надати інші пояснення продовження тримання особи під вартою. Більше того, підстави подальшого тримання під вартою повинні бути чітко вказані національними судами («Єлоєв проти України», «Харченко проти України», п. 99).

Тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (справа «Боротюк проти України», п. 61).

У п. 62 зазначеного рішення ЄСПЛ вказав, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Отже, наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, суд повинний зазначити конкретні, а не абстрактні підстави для тримання особи під вартою, розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

Розглядаючи доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Як вбачається з клопотання, позиція прокурора зводиться до того, що ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати та не змінилися.

Зокрема тяжкістю можливого покарання прокурор обґрунтовує ризик переховування.

У справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ констатував, що ризик втечі неминуче зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою, оскільки строк тримання може бути вирахуваний із строку позбавлення волі, який може очікувати особа, якщо її визнають винною, що зменшує спокусу втечі.

Обвинувачений ОСОБА_6 тримався під вартою до 27.08.2019 та ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.08.2019, запобіжний захід було змінено на домашній арешту нічний час та постійно ухвалами суду було продовжено

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.09.2020 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час строком на 2 місяця, який сплив, 02.11.2020.

До наведених ризиків прокурора щодо переховування від суду, суд відноситься критично, оскільки згідно рішення «Бекчієв проти Молдови», небезпека переховування не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки переховування.

Суд зауважує, що значна тривалість судового розгляду, за відсутності відомостей щодо явного зловживання стороною захисту процесуальними правами, не може перекладатися на обвинуваченого шляхом обмеження права на свобод, що відносно ОСОБА_6 носить тривалий характер, навіть за наявності обґрунтованого обвинувачення, і при цьому очікуване покарання не слід ототожнювати із застосуванням запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що прокурор не довів, що на даному етапі провадження продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: неявки обвинуваченого до суду, незаконному впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, продовження ним злочинної діяльності та переховування від суду.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, суд вважає, що є необхідність в обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, при прийнятті такого рішення, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Черкаси, поведінку обвинуваченого в період застосування до нього раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, і вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки можливо досягти при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту з визначенням часового обмеження та покладанням обов`язків ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 194, 196, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби, строком на 2 місяця, тобто по 01.05.2021, включно, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; у період часу з 22:00 год. по 07:00 год. не залишати місце проживання; не виїжджати за межі м. Черкаси без дозволу суду.

Копію ухвали для виконання направити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3