№ 143/359/21
ВИРОК
Іменем України

20.07.2021р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 06.04.2021 за № 0000043 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєвка Погребищенського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме: 25.11.2016 Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 27.04.2017 Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 25.11.2016 та визначено остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі, у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст.395 КК України, -

В с т а н о в и в:

28.09.2020 постановою Літинського районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовано такі обмеження щодо поведінки піднаглядного:

- заборонено виходити з будинку (квартири) за місцем проживання АДРЕСА_2 з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня;

- заборонено виїздити в особистих справах за межі Погребищенського району без дозволу ОВС;

- зобов`язано реєструватися в ОВС один раз на місяць.

01.10.2020 ОСОБА_4 під розпис ознайомлений із постановою Літинського районного суду та застосованими до нього обмеженнями. Однак, не зважаючи на встановленні обмеження, ОСОБА_4 умисно, з метою ухилення від встановленого адміністративного нагляду, 22.03.2021 самовільно, без дозволу відповідальних осіб СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, залишив своє постійне місце проживання, розташоване по АДРЕСА_1 та громадським транспортом поїхав до м. Вінниця, де переховувався в домогосподарстві своєї знайомої ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

05.04.2021 о 23 год. 50 хв. при перевірці працівниками поліції СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області дотримання ОСОБА_4 встановлених судом обмежень, останнього за місцем проживання виявлено не було та вжитими подальшими заходами було встановлено його місцезнаходження та ОСОБА_4 був повернутий до свого місця проживання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті та своїми показами повністю підтвердив місце, час та обставини вчинення проступку, щиро каявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім визнання свої вини ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні проступку, підтверджується наступними доказами:

-Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 28.09.2020 про встановлення відносно ОСОБА_4 адміністративного нагляду (а. с.18);

-Довідкою про звільнення (а. с.20).

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.395 КК України порушення правил адміністративного нагляду самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується добре (а. с.27), на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває (а. с.28). Раніше судимий (а. с.21-26).

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального проступку, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного кримінального проступку, що відповідно до ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.395 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст.395 КК України та призначити покарання 1 (один) місяць арешту.

Початок строку покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя