Справа № 686/6969/21
Провадження № 1-кс/686/4593/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Хмельницькому скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому від 29.01.2021 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Скаргу обґрунтовує тим, що він є потерпілим у кримінальному провадженні №900000048.

У зв`язку із бездіяльністю слідчого ОСОБА_4 щодо невиконання ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області у справі №147/818/20, за заявою ОСОБА_3 внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене.2 ст.382 КК України.

02 квітня 2021 року ОСОБА_3 подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому заяву про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, однак постановою слідчого ОСОБА_5 від 09.04.2021 йому було відмовлено.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчий суддя установив, що четвертим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від 09.04.2021 відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 з підстав відсутності у кримінальному провадженні будь-яких даних, які б свідчили про те що можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдано збитків.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Окрім цього, згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 307 КПК України передбачено вичерпний перелік процесуальних рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно зі ст.55 КПК України, в основі набуття фізичною особою статусу потерпілого кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Разом з тим, ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

У силу ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Із оскаржуваної постанови від 09.04.2021 слідує, що у ній відсутні посилання на очевидні та достатні підстави, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Водночас з матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодної слідчої дії за участю ОСОБА_3 у межах кримінального провадження не проводилось, у тому числі його допиту.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що жодного виклику від слідчого про проведення слідчих дій із його участю він не отримував.

Слушними є аргументи ОСОБА_3 у скарзі стосовно помилкового зазначення слідчим у постанові про відсутність встановлених даних про завдання збитків ОСОБА_3 можливим вчиненням кримінального правопорушення, оскільки це суперечить вимогам КПК України щодо наявності обставин завдання моральної, фізичної або майнової шкоди особі,у зв`язку із чим вона може бути потерпілою у кримінальному провадженні.

Відсутність встановлення факту завдання збитків особі як підстава для відмови у визнанні потерпілим , про що зазначає слідчий у постанові, звужує зміст ст.55 КПК України до необхідності встановлення лише однієї із ознак, що характеризують особу як потерпілого у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість постанови слідчого та передчасність викладених у ній тверджень без проведення необхідних слідчих дій та з`ясування обставин, з якими пов`язує ОСОБА_3 завдання йому шкоди.

Керуючись ст.ст.110, 303-307 КПК України, слідчий суддя
постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від 09.04.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя