УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2021 року

м. Київ
справа № 484/268/20
провадження № 51-3603ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року, які постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого тому АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК України) такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України.
Суть питання
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_5 засуджено: за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки; за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Цим же вироком частково задоволено цивільні позови і стягнуто з ОСОБА_5 на користь: ОСОБА_6 18 тис. 078 грн на відшкодування майнової шкоди та 75 тис. грн на відшкодування моральної шкоди; ОСОБА_7 13 тис. 700 грн на відшкодування майнової шкоди і 75 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, сторона захисту подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, захисник, поза межами строку на касаційне оскарження, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів і закрити кримінальні провадження стосовно ОСОБА_5 .
Крім того, захисник заявив клопотання про поновлення йому строку на звернення до Верховного Суду, яке обґрунтував тим, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду від 22 квітня 2021 року, обвинувачений отримав 07 травня 2021 року. У зв`язку із чим вважає, що строк на касаційне оскарження ним був пропущений з поважних причин, а тому просить поновити цей строк.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК України. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 було ухвалено 22 квітня 2021 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника було 23 липня 2021 року.
Однак захисник подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції лише 04 серпня 2021 року (згідно штемпелю на конверті), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
При цьому Верховний Суд вважає, що передбачений КПК України строк на касаційне оскарження, а саме 3 місяці, є досить тривалим та достатнім для того, щоб навіть за наявності певних труднощів у особи вона могла вчасно подати касаційну скаргу (у разі її сумлінного ставлення до користування своїми процесуальними правами).
У поданому клопотанні захисник не навів жодних об`єктивних доводів на обґрунтування поважності причин пропуску ним строку на касаційне оскарження постановлених стосовно ОСОБА_5 судових рішень, а отримання останнім оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 22 квітня 2021 року 07 травня 2021 року, не позбавляло його, як захисника, можливості вчасно звернутися до Верховного Суду для реалізації права на касаційне оскарження в межах визначеного процесуального строку.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що захисник не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки захисник ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 лютого 2021 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року.
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3