Єдиний унікальний № 500/3142/19
Провадження № 1-кп/946/123/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

17 лютого 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Безбородькове Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

22.05.2008 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ст.ст. 69, 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк три роки шість місяців,на підставі ст. 75 КК звільненого з випробувальним строком на два роки;
19.05.2010 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк три роки, в силу ст. 71 КК частково приєднано покарання за попереднім вироком від 22.05.2008 р. та визначено остаточно до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, звільненого 24.10.2013 р.згідно ст. 81 КК умовно-достроково на три місяці 16 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК,

ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, безробітної, не заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,
сторона захисту: обвинуваченіОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисниця ОСОБА_6 ,
інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Ізмаїльська центральна районна бібліотека (представниця ОСОБА_14 ).

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представник Ізмаїльської центральної районної бібліотеки у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду неодноразово повідомлялися належним чином, що підтверджуються довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення та заявою потерпілої ОСОБА_9 , якою остання повідомила, що їй відомо про дату та час проведення судового засідання, але приймати участь вона не бажає. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності усіх потерпілих та представника Ізмаїльської центральної районної бібліотеки з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, повторно (окрім першого епізоду обвинувачення ОСОБА_4 ), з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, вчинили ряд крадіжок чужого майна у смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області за обставин, що будуть наведені нижче. Після чого з місця скоєння кримінальних правопорушень зникали, завдавши шкоду потерпілим на суму вартості майна, яким заволоділи, а викраденим майном розпоряджалися на власний розсуд.

2.Так, на початку грудня 2018 року приблизно о 23:00 годині, більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 шляхом пошкодження вікна незаконно проникли до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали:
плед акриловий марки «Cappone» вартістю 342,66 грн.,
плед акриловий вартістю 500 грн.,
ковдру вартістю 750 грн.,
4 комплекти постільної білизни вартістю 550 грн. за один комплект на суму 2200 грн.
А всього викрали майна, що належить ОСОБА_11 , на загальну суму 3 792,66 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_3 вчинив крадіжку також повторно.
3.Далі, на початку січня 2019 року приблизно о 22:00 годині, більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 шляхом пошкодження вхідних дверей незаконно проникли до будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали:
тонометр марки «AEG» моделі BMG 4922 вартістю 173,33 грн.,
тонометр марки «SANONEK» вартістю 600 грн.,
фен марки «Philips Salon Dry Compact 1600 W» вартістю 250 грн.,
ноутбук марки «Asus» моделі F5RL вартістю 1 533,33 грн.,
мультиварку марки «Redmond RMC-4503» вартістю 566,33 грн.,
котушку подовжувача на 4 розетки вартістю 538,33 грн.,
пилосос марки «Electrolux ZTF 7610» вартістю 683,33 грн.,
електричну духовку виробництва Німеччини вартістю 1 000 грн.,
електричну плитку виробництва Німеччини вартістю 600 грн.,
мікрохвильову піч марки «Samsung» вартістю 500 грн.,
галогеновий нагрівач «NSBK-160G» вартістю 600 грн.,
фоторамку Intenso 8 PHOTO BASE на 8 дюймів з картою пам`яті 8 GB вартістю 600 грн.,
насос глибинний марки «Родничок» вартістю 1 200 грн.,
сумку на колесах вартістю 700 грн.
А всього викрали майна, що належить ОСОБА_12 , на загальну суму 9 544,65 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
4.Крім того, 06 січня 2019 року приблизно в 00:00 годин, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 шляхом пошкодження металопластикового вікна незаконно проникли до будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали:
телевізор марки «Samsung» моделі UE46ES6577U вартістю 9 599,75 грн.,
дві пари 3D окулярів марки «3D Active Glasses» моделі SSS-4100Gb вартістю 440 грн.,
телевізор марки «LG», моделі 19MN43D вартістю 2 028,33 грн.,
блок безперебійного живлення марки «Luxeon» моделі UPS-500L вартістю 1 825 грн.,
цифровий супутниковий ресивер марки «OPENBOX» моделі S1 вартістю 214,75 грн.,
відеореєстратор марки «Digital Video Recorder» моделі n1004f вартістю 1 033,33 грн.,
роутер марки «Tenda» вартістю 500 грн.,
шуруповерт іноземного виробництва вартістю 1 500 грн.,
світлодіодний прожектор марки «Vestum 1-VS-3004» вартістю 500 грн.
А всього викрали майна, що належить ОСОБА_7 , на загальну суму 17 641,16 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
5.Також, 10 січня 2019 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 шляхом пошкодження дерев`яного вікна незаконно проникли до Ізмаїльської центральної районної бібліотеки, розташованої по вул. Пушкіна, 46, звідки таємно викрали: телевізор марки «RAINFORD» моделі TVF-5532 ТС вартістю 560 грн., DVD- програвач марки Gold Star 8002 вартістю 800 грн., обігрівач марки «EWT» модель ТAB C70 вартістю 235 грн., які належать Ізмаїльській центральній районній бібліотеці, чим заподіяли майнову шкоду на суму 1 595 грн., а також при вищевказаних обставинах таємно викрали: пилосос вартістю 500 грн., світильник акумуляторний люмінесцентний марки «PHILIPS» вартістю 216 грн., які належать ОСОБА_8 , чим заподіяли останній майнову шкоду на суму 716 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
6.Крім того, 16 лютого 2019 року, приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 шляхом пошкодження вхідний дверей незаконно проникли до будинку АДРЕСА_7 , звідки таємно викрали:
тюль шифонову вартістю 149,56 грн.,
телевізор марки «Panasonic» моделі «TX-21FG20TS» вартістю 1 196,67 грн.,
емаль алкідну торгової марки «Delfi» марки ПФ-115 П масою 0,9 кг вартістю
48,51 грн.,
емаль алкідну торгової марки «Smile» марки ПФ-115 П масою 0,9 кг вартістю
57,38 грн.,
емаль алкідну торгової марки «Farbex Super enamel» марки ПФ-115 П масою 2,8 кг вартістю 146,19 грн.,
газовий балон вартістю 250 грн.,
металеву миску вартістю 173,33 грн.,
4 тюлі вартістю 200 грн. за кожну, всього на суму 600 грн.
А всього викрали майна, що належить ОСОБА_13 , на загальну суму 2 621,64 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
7.Далі, 17 лютого 2019 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 шляхом пошкодження вхідний дверей незаконно проникли до будинку АДРЕСА_8 , звідки таємно викрали:
електричний чайник «Delfa» моделі DKC 8750 вартістю 150 грн.,
духовку марки «LUXELL» моделі 3520 вартістю 616,67 грн.,
кип`ятильник вартістю 100 грн.,
тазик вартістю 50 грн.,
А всього викрали майна, що належить ОСОБА_9 , на загальну суму 916,67 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
8.Крім того, 20 лютого 2019 року, приблизно о 23:00 години, ОСОБА_3 з ОСОБА_4 шляхом пошкодження вхідний дверей незаконно проникли до будинку АДРЕСА_9 , звідки таємно викрали:
телевізор марки «Samsung» моделі CS-21K3Q вартістю 919,60 грн.,
музичній центр марки «SONY» моделі HCD- RV 50 вартістю 1 612,25 грн.,
34,63 м кабелю загальною вартістю 103,34 грн.
А всього викрали майна, що належить ОСОБА_10 , на загальну суму 1 085,19 грн.
Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені
9.Кримінальний кодекс України

Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
…

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому,
карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
10.Обставини вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності позиції учасників судового провадження, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинувачених, щодо заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

11.Під час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали себе винними в обсязі пред`явленого їм обвинувачення. Вони детально розповіли про обставини кримінальних правопорушень та щиро розкаялися в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість майна, яким вони заволоділи.

12.Так, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він спільно проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . Вони разом з нею вчинили сім крадіжок майна з різних будинків у смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області. Вперше крадіжку вони вчинили в кінці грудня 2018 року, наступні крадіжки вчинили у січні лютому 2019 року. Кожного разу після 23:00 год. вони проникали у будинки мешканців смт. Суворове та у центральну бібліотеку, де ніхто не проживав, через вікна та двері, звідки викрадали майно, яке приносили додому, мали намір у подальшому продати його. При цьому ОСОБА_3 детально розповів про перелік майна, яким вони з ОСОБА_4 заволоділи у кожному будинку, відповідно до переліку, вказаного в обвинувальному акті. ОСОБА_3 також зазначив, що викрадене майно вони не встигли продати та почали повертати його потерпілим після того, як до них звернулися поліцейські, які частину майна вилучили у них, а іншу частину вони повернули безпосередньо потерпілим. Після вчинення останньої крадіжки інших кримінальних правопорушень він не вчиняв, планує працювати.

13.Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вони з ОСОБА_3 з вересня 2018 року проживають спільно однією сім`єю. У зв`язку з тим, що у них не було коштів для купівлі продуктів харчування її малолітнім дітям, 2010 та 2015 р.н., а також у зв`язку з тим, що була потреба у погашенні взятого нею кредиту, вона запропонувала ОСОБА_3 вчинити крадіжки якогось майна. Першу крадіжку вони вчинили у кінці грудня 2018 року, інші шість у січні лютому 2019 року. У будинки мешканців смт. Суворове та у приміщення центральної бібліотеки вони з ОСОБА_3 проникали через вікна та двері після 23:00 год. Усе викрадене майно вони приносили додому, де зберігали до моменту вилучення його частини поліцейськими, а іншу частину вони повернули безпосередньо потерпілим. При цьому ОСОБА_4 навела перелік майна відповідно до обвинувального акту, яким вони з ОСОБА_3 заволоділи, зазначивши при цьому, що вони не встигли його продати.

14.Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчинені ними кримінальних правопорушень та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 по першому епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло; по усім іншим епізодам обвинувачення, а також дії обвинуваченого ОСОБА_3 по всім епізодам обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК, а саме як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у житло та у інше приміщення.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
15.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове добровільне відшкодування завданих збитків.

16.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, що відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором, та, відповідно, наявність таких не доведено.

Мотиви призначення покарання
17.При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 67, 68 КК враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винних, характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінальних правопорушень, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

18.Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили умисні тяжкі злочини.

19.З медичних довідок вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають (т. 2 а.п. 113, 120, 121, 135).

20.За місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 характеризуються посередньо (т. 2 а.п. 117, 139).

21.Суд також враховує те, що у обвинуваченої ОСОБА_4 на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, 2010 та 2015 р.н., які проживають однією сім`єю також з ОСОБА_3 (т. 2 а.п. 111 112).

22.Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудові доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

23.Згідно з даними досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високі. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

24.Відповідно до даних досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 , ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. Орган з питань пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі.

25.Отже, з урахуванням вказаних обставин, осіб обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх характеристик з місця проживання, соціально-психологічних характеристик відповідно до досудових доповідей, того, що вони щиро розкаялися у вчинених кримінальних правопорушеннях, активно сприяли їх розкриттю, того, що завдана матеріальна шкода частково добровільно відшкодована, того, що ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, а обвинувачений ОСОБА_3 , хоча і має непогашені судимості за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів також проти власності, але з моменту відбуття покарання за їх вчинення пройшов значний час, а саме більш ніж п`ять років, того, що обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, а також того, що у обвинувачених відсутні обставини, що обтяжують їх покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливе з призначенням їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за вчинені кримінальні правопорушення та зі звільненням їх на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинувачених, які створять у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

26.При цьому судом враховані висновки Верховного Суду про дискреційні повноваження суду щодо визначення виду та міри покарання, а також щодо того, що непогашена судимість не є та не може бути перешкодою для застосування до засудженого ст. 75 КК (постанови Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 337/3654/16-к, від 28 травня 2020 року у справі № 753/13972/17 та від 06 серпня 2020 року у справі №759/13520/18).

27.Крім того, при призначенні покарання обвинуваченим, суд також враховує положення ч. 2 ст. 416 КПК, згідно яким при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

28.Так, попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2020 р. обвинуваченому ОСОБА_3 було призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років, а обвинувачені ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки, цим же вироком обидва обвинувачені на підставі ст. 75 КК були звільненні від відбування покарання з випробуванням строком на два роки з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК (т. 2 а.п. 146 147).

29.Хоча прокурором і оскаржувався вказаний вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом ОСОБА_3 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та собі обвинуваченого, а саме через надмірну м`якість покарання (т. 2 а.п. 152 158), але Одеський апеляційний суд ухвалою від 08.09.2020 р. вказаний вирок суду скасований виключно з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 409, ст. 412 КПК, тобто у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (т. 2 а.п. 191 195). При цьому вирок суду з підстав, передбачених п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409, ст. 414 КПК, тобто у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом ОСОБА_3 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та собі обвинуваченого, не скасовувався, та доводам прокурора в цій частині Одеським апеляційним судом оцінка не надавалась. Одні лише посилання в ухвалі Одеського апеляційного суду на те, що під час нового розгляду необхідно надати оцінку заявленим в апеляційній скарзі прокурора доводам в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке, на думку прокурора, не відповідає положенням кримінального закону внаслідок його м`якості, не може свідчити про те, що вирок було скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, що є однією з двох обов`язкових умов, за яких допускається погіршення правового становища обвинуваченого під час нового розгляду кримінального провадження.

30.Вказані міркування суду повністю відповідають висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.12.2020 р. у справі № 444/2200/15-к, згідно якому незастосування судом першої інстанції при повторному розгляді кримінального провадження раніше застосованих положень про звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, якщо вирок суду першої інстанції не був скасований за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, є порушенням вимог ч. 2 ст. 416 КПК у її взаємозв`язку зі ст. 421 КПК.

31.При цьому у вказаній справі Верховний Суд звернув увагу на те, що апеляційний суд скасував вирок місцевого суду і призначив новий розгляд у суді першої інстанції виключно з підстави, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 412 (судове рішення ухвалено незаконним складом суду) та з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК. При цьому, апеляційний суд, як і у розглядуваному провадженні, взагалі не розглядав доводів прокурора щодо необхідності застосування більш суворого покарання та неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, обмежившись формальною вказівкою, що при призначенні покарання суду першої інстанції необхідно керуватися вимогами ст. 65 КК.

32.Таким чином, при новому розгляді цього кримінального провадження суд, виходячи з вимог ч. 2 ст. 416 КПК та вказаного висновку Верховного Суду, позбавлений можливості погіршувати становище обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і не застосувати відносно них положення ст. 75 КК.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
33.Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувалися та під вартою не трималися, ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2019 р. відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були застосовані запобіжні заходи у виді домашнього арешту до 08 червня 2019 року.Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

34.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25, 26 лютого та 05 березня 2019 року арешти та майно, що було предметом кримінальних правопорушень, в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, слід повернути власникам, поновивши в них право розпорядження цим майном.

35.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи № 195-Д від 15.03.2019 р. в сумі 715 грн., судових товарознавчих експертиз № 92 ТГ від 12.03.2019 р. в сумі 1 716 грн., № 88 ТГ від 12.03.2019 р. в сумі 572 грн., № 106 ТГ від 26.03.2019 р. в сумі 572 грн., № 93 ТГ від 29.03.2019 р. в сумі 2 145 грн., № 107 ТГ від 21.03.2019 р. в сумі 572 грн., № 108 ТГ від 25.03.2019 р. в сумі 2 288 грн., № 113 ТГ від 25.03.2019 р. в сумі 2 288 грн., в загальному розмірі 8 938 грн.. При визначені частки, яка має бути стягнута з кожного обвинуваченого, суд враховує те, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, та вважає за доцільне розподілити процесуальні витрати порівну на кожного обвинуваченого, тобто по 4 469 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на два роки.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

4. ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

5.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком на два роки.

6.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

7.На підставі ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 17 лютого 2021 року.

8.Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі по 4 469 грн. (чотири тисячі чотириста шістдесят дев`ять тисяч гривень), з кожного.

9.З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2019 р., 26.02.2019 р. та 05.03.2019 р. арешти, та:

телевізор марки «Самсунг», телевізор реєстратор від камер відеоспостереження, блок безперебійного живлення, залишити у власниці потерпілої ОСОБА_7 , поновивши її право розпорядження;
телевізор марки «Рейфонд» сірого кольору, DVD програвач марки «DVD Uoed Star» для компакт дисків синього кольору залишити у власниці потерпілої ОСОБА_8 , поновивши її право розпорядження;

електричний чайник білого кольору і електричну духовку чорного кольору залишити у власниці потерпілої ОСОБА_9 , поновивши її право розпорядження;

два пледа залишити у власника потерпілого ОСОБА_11 , поновивши його право розпорядження;

ноутбук марки «Асус», пилосос марки «Електролюкс», подовжувач, тонометр залишити у власника потерпілого ОСОБА_12 , поновивши його право розпорядження;

телевізор марки «Панасоник», газовий балон, три банки краски, занавіску, миску залишити у власника потерпілого ОСОБА_13 , поновивши його право розпорядження;

патрон з фрагментом кабелю електричної проводки, дві матерчаті сумки та один поліетиленовий пакет з електричною проводкою в полімерній матерчатій обмотці білого кольору, матерчату сумку, в якій знаходиться музичний центр «SONY» серійний номер НОМЕР_1 з колонками та двома пультами сірого кольору, телевізор кольоровий «SAMSUNG» залишити у власника потерпілого ОСОБА_10 , поновивши його право розпорядження.

10.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
11.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

12.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
13.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1