Провадження № 1-кп/522/2194/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про повернення застави, під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 25.05.2017 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ахалісопелі, Сухумського району, Абхазія, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Під час судового розгляду справи до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення застави, в якій остання просить повернути ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 заставу в розмірі 315300 гривень, яка була нею внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, відповідно до квитанції № 0.0. від 26.02.2020.
Клопотання про повернення застави обґрунтовано тим, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2020 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16.03.2020 включно.
Цією ж ухвалою визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 315300 грн.
Також, зазначеною ухвалою на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави.
ОСОБА_3 , як заставодавцем, 26.02.2020 було внесено заставу у зазначеній сумі на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, що підтверджується квитанцією № 0.0. від 26.02.2020.
Таким чином, з моменту внесення застави, тобто з 26.02.2020, обвинувачений ОСОБА_4 почав вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та почали діяти покладені на обов`язки.
За відсутності клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу або покладених на обвинуваченого обов`язків після спливу двомісячного строку з моменту внесення застави, тобто після 27.04.2020, запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію, а процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені на обвинуваченого, скасовані.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням про повернення застави.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 , діючий від імені ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги клопотання про повернення застави.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти клопотання про повернення застави. Просив відмовити у його задоволенні.
Дослідивши клопотання про повернення застави, докази, на які посилається заявник в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, вимоги вищевказаного клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави. Задоволення вимог вищевказаного клопотання про повернення застави фактично унеможливлює забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Вбачаючи вищевказане клопотання ОСОБА_3 про повернення застави не підлягає до задоволення, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 182, 194, 203, 372КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1