ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миргород Полтавської області, громадянки України, із вищою освітою, розлученої, працюючої сестрою медичною Поліклініки МВСУ, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
ОСОБА_5 в період часу з 14.11.2019 по 20.07.2020 перебувала на обліку в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості (надалі - Центр зайнятості), який розташований за адресою: м.Полтава, вул.Небесної Сотні, 91, як безробітна.
Будучи обізнаною та попередженою про права та обов`язки зареєстрованого безробітного та відповідальність за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, що визначений Законом України "Про зайнятість населення", умисно повідомила недостовірні відомості,таким чином, шляхом обману заволоділа бюджетними коштами в загальній сумі 4354 грн. 19 коп.
Так, відповідно до вимог статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного має особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до наказу № НТ№ 191120 від 20.11.2019, з 21.11.2019 ОСОБА_5 призначено допомогу по безробіттю.
18.05.2020 ОСОБА_5 , працевлаштувавшись на посаду сестри медичної в КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім.М.В. Скліфосовського», вступивши в трудові відносини, отримуючи щомісячну заробітну плату, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи, що зобов`язана повідомити Центр зайнятості про своє працевлаштування з метою зняття статусу безробітного, діючи умисно, не повідомила Центр зайнятості про своє офіційне працевлаштування, внаслідок чого, ОСОБА_5 безпідставно отримала з 18.05.2020 по 20.07.2020 допомогу по безробіттю від Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на загальну суму 4354 грн. 19 коп., що є коштами державного бюджету, якими, незаконно заволоділа та розпорядилась на власний розсуд.
Органом досудового розслідування діям ОСОБА_5 надано правову кваліфікацію за ч.1 ст.190 КК України, як умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження та прохала звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.
Мотивуючи клопотання зазначила, що вперше вчинила кримінальний проступок, примирилась з потерпілим, повністю відшкодував завдані збитки та щиро розкаюється у вчиненому.
Представник потерпілої особи ОСОБА_4 в суді клопотання обвинуваченої підтримав повністю. При цьому зазначив, що дійсно вони примирились з обвинуваченою, рішення про що ним прийнято добровільно, без будь-якого тиску. Претензій до обвинуваченого потерпіла особа не має, матеріальні збитки повністю відшкодовані.
Після роз`яснення положень ст.285 КПК України, обвинувачена просила звільнити її від кримінальної відповідальності та закрити провадження у справі.
Обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною, фактичних обставин справи за фактом шахрайства не оспорювала, місце, час, спосіб, об`єм майна, яким незаконно заволоділа, не заперечувала. У вчиненому щиро розкаялась.
Прокурор проти закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України не заперечувала. Вказала, що дійсно обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вперше вчинила кримінальний проступок, має позитивні характеристики та відшкодувала завдані збитки у повному обсязі.
Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку прокурора, представника потерпілої особи, обвинуваченої, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а провадження закрити з наступних підстав.
Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
За наявності всіх передбачених ст.46 КК України елементів, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України як умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Обвинувачена ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, примирилась з потерпілим та повністю відшкодувала завдані нею збитки, що підтверджується наданими представником потерплої особи поясненнями в ході судового засідання та приєднаними до справи письмовими матеріалами, зокрема, щодо відсутності судимостей, відшкодування збитку у повному обсязі, наявності постійного місця проживання та характеристики тощо.
Згідно із ч.4 ст.56 КПК України, на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритись з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.
Отже, факт примирення потерпілого з обвинуваченим на стадії судового провадження має наслідком закриття кримінального провадження в порядку ст.284 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи, що обвинуваченою подано клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку із примиренням з потерпілим, яке було повністю підтримано представником потерпілої особи в судовому засіданні, потерпіла сторона будь-яких претензій до обвинуваченої не має, кримінальне правопорушення вчинено вперше, не являється корупційним та не стосується порушень правил безпеки дорожнього руху, обвинуваченій в порядку ч.3 ст.285 КПК України, роз`яснено суть підозри та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, і остання не заперечує проти такого звільнення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в порядку ст.46 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї на підставі ст.284 КПК України, що відповідає вищенаведеним вимогам чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не пред`явлено.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, ст.ст.288,314,369-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ленінський районний суд м.Полтави і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя
Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих