1 із 4 Провадження №1-КП/303/439/21
Справа №303/1874/21
Номер рядка статистичного звіту 314
12 березня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , (тимчасово проживає у АДРЕСА_2 ), раніше судимого, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків за частиною 1 статті 162, частиною 3 статті 15 - частини 3 статті 357 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, встановленого органом досудового розслідування обставини, що оспорюється учасниками кримінального провадження.
22 лютого 2021 року близько 01 години 00 хвилин у місті Мукачеві по вулиці Північна-бічна,52д ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, через незачинені двері незаконно проник до салону автомобіля марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на території огородженого дворгосподарства, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , де перебував до 22 лютого 2021 року до 07 години 30 хвилин до моменту виявлення його потерпілим.
Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.
У той же час, 22 лютого 2021 року близько 01 години 00 хвилин у АДРЕСА_3 д ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, після проникнення через незачинені двері до салону автомобіля марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на території огородженого дворгосподарства, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , таємно здійснив крадіжку документів - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , сервісну книжку до автомобіля та паспорт громадянина України, виданий на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , які поклав у чоловічу сумку.
Проте ОСОБА_3 , довести свій злочинний намір до кінця не зміг у зв`язку з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці вчинення кримінального правопорушення заснув.
Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 3 статті 15 - частиною 3 статті 357 України як незакінчений замах на незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального правопорушення (проступку) у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно поданої заяви від 04 березня 2021 року ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому проступків визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом, підтвердив, що претензій до обвинуваченого не має.
Частиною 2 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до статті 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
У свою чергу вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється у визначеному КПК України порядку і повинен відповідати загальним вимогам до вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Слід зазначити, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, при яких обвинувачений проник до салону автомобіля та заволодів свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, закордонним паспортом, сервісною книжкою та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 .
Крім того, вина обвинуваченого доведена наданими суду письмовими доказами, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 лютого 2021 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20 січня 2021 року, протоколом огляду місця події від 22 лютого 2021 року, протоколом огляду місця події від 22 лютого 2021 року, протоколом огляду предметів від 23 лютого 2021 року, а саме - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford» моделі «Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 , закордонного паспорту серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , сервісної книжки до автомобіля та паспорту громадянина України, виданого на ім`я потерпілого ОСОБА_4 , протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02 березня 2021 року.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України - а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Також вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за частиною 3 статті 15 - частиною 3 статті 357 КК України - а саме незакінчений замах на незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше судимий, будь-яких інших доказів, які характеризують особу обвинуваченого суду не надано.
Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується ст.ст. 65-67 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв кримінальні правопорушення, які в силу статті 12 КК України є кримінальним проступком.
Враховуючи обставини вчинення кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який сприяв розкриттю проступків, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкції статті.
Оскільки обвинувачений скоїв декілька кримінальних проступків, то остаточне покарання належить призначити йому із застосуванням статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, при визначенні розміру якого належить врахувати визнанні судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд враховує позицію пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до якої при вирішенні питання про те, який із передбачених статтею 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи вік та матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе у даному випадку призначити йому мінімальне за видом та розміром покарання, передбачене санкцією статті, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи, мотиву вчинення кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових проступків буде призначення покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання за частиною 3 статті 15 частини 3 статті 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень; за частиною 1 статті 162 КК України у виді 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження у порядку, передбаченому статтями 381,382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення надсилається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1