Справа № 525/409/21
Провадження № 1-кс/525/24/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Велика Багачка скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000052 від 02.03.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, мотивуючи її тим, що постанова є передчасною та такою, що винесена з порушенням норм КПК України, а тому є незаконною та необгрунтованою. Досудове розслідування проведено неповно, однобічно, висновки дізнавача не відповідають фактичним обставинам справи, під час дізнання не були вчинені всі передбачені КПК України дії для всебічного, повного та об`єктивного розслідування та завершення досудового провадження, зокрема не встановлено розміру заподіяної йому, як потерпілому шкоди, покази допитаного, як свідка, ОСОБА_4 не перевірені іншими будь-якими доказами по справі.
Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав обставини викладені у скарзі, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.
Дізнавач СД ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 та прокурор у судове засідання повторно не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відомості про подію, що у період часу з 2002 по 16.02.2021 невідома особа, таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку запчастин з автомобілів марки «ЗАЗ-968», які знаходилися у приміщенні гаражу по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до ЄРДР за № 0000052 від 02.03.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Як передбачено ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно, об`єктивно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою статті 55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована.

У постанові дізнавача не зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК, не зазначено, які докази були ним досліджені в ході досудового розслідування, на підставі яких він дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження.

У постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Як встановлено зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, дізнавач прийшов до відповідних висновків, посилаючись на те, що транспортні засоби вкриті значним шаром пилу, що, на його думку, свідчить про те, що до них тривалий час ніхто не підходив. Дізнавачем під час проведення досудового слідства не було досліджено усіх обставин кримінального провадження, а саме не були встановлені та опитані свідки, зокрема не опитано власників суміжних гаражів чи інших осіб, яким можуть бути відомі обставини зазначеної події.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 110, 303, 307, 309 КПК України, -

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції №3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 від 31.03.2021 про закриття кримінального провадження №0000052 від 02.03.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1