УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/17747/18

Провадження № 1-кп/638/398/21

15.03.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
Обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження №0004022 від 19.10.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, інваліда третьої групи, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 08.10.2018 року приблизно о 17:40 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кіоску № НОМЕР_1 ПП «Прокопенко», розташованому у переході станції метро «Університет» по вул. Сумській, 37 у м. Харкові, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків розпочав сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 . В ході сварки ОСОБА_5 ображав та принижував ОСОБА_6 висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та почав штовхати останню у направленні підсобного приміщення кіоску. Коли ОСОБА_5 разом з потерпілою ОСОБА_6 опинилась в підсобному приміщенні кіоску № НОМЕР_1 ПП «Прокопенко», розташованому у переході станції метро «Університет» по вул. Сумській, 37 у м. Харкові у нього виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_5 , діючи умисно, вдарив долонею своєї руки ОСОБА_6 в область обличчя. Після чого, ОСОБА_5 почав штовхати руками в область плечей та грудної клітини ОСОБА_6 . Від отриманих поштовхів потерпіла впала на металеву підлогу. Після чого, ОСОБА_5 скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходиться на підлозі в лежачому положенні, наніс їй ще один удар ногою в область правої ноги та покинув місце скоєння злочину.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 були спричинені, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3264/2018 від 08.11.2018, тілесні ушкодження у вигляді: садна на тулубі, садна на тлі синця на 4-му пальці лівої руки., які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні Сирота та його захисник заявили клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284, 288 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, тобто подія мала місце 08.10.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.12 КК України на момент вчинення кримінального правопорушення, цей злочин був злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Законодавцем було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» згідно з яким були внесені зміні до ст. 12 КК України. Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України: Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Відповідно до санкції ст. 125 КК України на сьогодні правопорушення передбачене ст. 125 КК України є Кримінальним проступком.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 08.10.2018 року.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника обвинуваченого, закінчився 2-х річний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 є проступком, та з моменту скоєння кримінального правопорушення -проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання захисника та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює цивільному позивачу його право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_5 в порядку цивільного судочинства та залишає позов, який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні до ОСОБА_5 , без розгляду.
Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 369-372 КПК України, ч.1 п.1 ст.49 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1ст.125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ч.1 п.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004022 від 19.10.2018 року в обвинуваченні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 125 КК України - закрити.
Цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій ОСОБА_6 право на звернення в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя