Справа № 573/216/21
Номер провадження 1-кп/573/44/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
15 лютого 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше судимого:

1) 07 травня 1988 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 206 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням 20% від заробітку;

2) 12 березня 1992 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ст. ст. 14, 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 15 листопада 1993 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 18 червня 1997 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 19 листопада 2001 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 28 грудня 2001 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 42 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

7) 29 січня 2008 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 263, ст. 69 КК України до 6 місяців арешту;

8) 01 листопада 2011 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 263, ст. 69 КК України до 5 місяців 15 днів арешту;

9) 17 червня 2016 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту;

10) 27 травня 2019 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

звільненого 30 липня 2020 року умовно достроково на 7 місяців 26 днів

за ст. 395 КК України,
в с т а н о в и в :
30 вересня 2020 року ухвалою Білопільського районного суду Сумської області за поданням керівництва Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області стосовно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з наступними обмеженнями:

- зобов`язати явкою на реєстраційну відмітку в період нагляду в першу суботу кожного місяця до службового приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 09:00 до 13:00 години;

- заборонити вихід з квартири чи приватного будинку за місцем проживання після 22:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня без отримання письмового дозволу керівництва Білопільського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області;

- заборонити виїзд за межі населеного пункту за місцем проживання в своїх особистих чи службових справах без письмового дозволу керівництва Білопільського відділення поліції.

З ухвалою суду про встановлення адміністративного нагляду та із зазначеними в ній обмеженнями ОСОБА_4 письмово ознайомлено 14 жовтня 2020 року та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду.

Піднаглядний ОСОБА_4 відповідних висновків для себе не зробив і, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснюють нагляд, самовільно, 29 грудня 2020 року виїхав за межі населеного пункту за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) у своїх особистих справах без письмового дозволу керівництва Білопільського відділення поліції та поїхав до м. Буринь, Сумської області, де фактично проживав до 21 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , у свого знайомого ОСОБА_5 , тим самим порушуючи встановлені правила адміністративного нагляду.

21 січня 2021 року ОСОБА_4 був виявлений за адресою: АДРЕСА_3 , співробітниками поліції та запрошений у відділення поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) з метою встановлення обставин виявлених порушень і надання пояснень.

Таким чином, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого порядку здійснення правосуддя і діяльності органів внутрішніх справ, який забезпечує встановлення та здійснення, відповідно до закону, адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб, без відповідного дозволу керівництва відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши про це у встановленому порядку відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області та в період з 29 грудня 2020 року до 21 січня 2021 року перебував за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що Білопільським районним судом Сумської області йому було встановлено адміністративний нагляд та заборонено виїзд за межі с. Новопетрівка, де він проживає, без письмового дозволу керівництва поліції. З вказаним судовим рішенням його було ознайомлено та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду.

Оскільки йому не хотілося виконувати встановлені відносно нього обмеження, не повідомляючи працівників поліції, 29 грудня 2020 року він поїхав до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_3 , де і жив до 21 січня 2021 року доки його не виявили працівники поліції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 395 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, є особою з інвалідністю ІІІ групи. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище всіх обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді арешту.

При призначенні покарання суд також враховує, що злочин, передбачений ст. 395 КК України, ОСОБА_4 вчинив у період умовно-дострокового звільнення, а тому остаточне покарання останньому необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням положень ст. 72 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Буринського районного суду Сумської області від 27 травня 2019 року за правилами ст. 72 КК України про те, що одному дню арешту відповідає два дні обмеження волі, і за сукупністю вироків призначити 6 місяців арешту.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання.
Речовий доказ: профілактичну справу адміністративного нагляду, заведену стосовно ОСОБА_4 , повернути відділенню поліції №1 (м. Білопілля).

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя