ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1915/21 Справа № 185/3629/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2017 року про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі

за участю:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені судом першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2017 року засудженому ОСОБА_6 скасовано іспитовий строк та направлено для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, відповідно до вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 року.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений після набрання вироком стосовно нього законної сили, жодного разу не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації за викликом, без повідомлення органу з питань пробації змінив місце мешкання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, що свідчить на те, що ОСОБА_6 ухилявся від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову про відмову у задоволення подання органу пробації про скасування йому іспитового строку.
В обґрунтування апеляційних вимог засуджений посилається на ту обставину, що його та його захисника не було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду. Крім цього вказує також й на те, що будь-яких викликів про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації він не отримував, а тому й не був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання, не знав про необхідність з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та про графік такої реєстрації. Також вказує й на те, що виїхав за межі України до Російської Федерації де був засуджений та відбував покарання.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просив залишити її без змін.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, ухвалу суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання заступника начальника Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ про скасування іспитового строку ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Приймаючи рішення про скасування засудженому ОСОБА_6 іспитового строку, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений, не з`явився за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, без повідомлення органу з питань пробації змінив місце мешкання, за місцем проживання, яке зазначено у вироку суду не проживає, що на думку суду першої інстанції свідчить про те, що засуджений ухилився від виконання покладених на нього обов`язків вироком суду та злісно порушив умови та порядок відбуття покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Як вбачається з вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 року, на засудженого, у відповідності до ст. 76 КК України було покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без повідомлення уповноваженого органу з питань пробації. Інших обов`язків, у відповідності до вимог ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено не було.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що після отримання уповноваженим органом з питань пробації копії вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 року стосовно ОСОБА_6 , відповідальною особою було здійснено заходи щодо виклику та повідомлення останнього про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації. Однак, вказаний виклик засуджений ОСОБА_6 не отримав, у зв`язку з чим дільничим інспектором поліції було здійснено вихід за місцем мешкання ОСОБА_6 , яке зазначено у вироку суду. Виходом на місце було встановлено, що засуджений за вказаною адресою не проживає та місце його перебування не відомо.
З метою встановлення місця знаходження засудженого ОСОБА_6 начальником відділу було направлено запити до установ охорони здоров`я, поліції, військового комісаріату та інших державних установ, однак будь-якої інформації щодо місця перебування засудженого встановити не видалось можливим. У зв`язку з цим, начальником відділу було направлено до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області матеріали для вирішення питання про оголошення розшуку засудженого.
В той же час, за наявними матеріалами було складено подання про скасування засудженому іспитового строку та направлення його для відбування покарання. Зазначене подання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_6 ухиляється від відбування покарання з випробуванням, не з`являтися до Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ за викликом, про причини неявок не повідомляє, за вказаною у вироку суду адресою не проживає, про зміну постійного місця проживання не повідомив, прийнятими заходами першочергового розшуку місцезнаходження засудженого ОСОБА_6 не встановлено, тобто ухилився від виконання покладених на нього обов`язків вироком суду, чим злісно порушив умови та порядок відбуття покарання з випробуванням, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Розглядаючи вказане подання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відомості, які викладені у поданні уповноваженого органу з питань пробації знайшли своє підтвердження та зібрані матеріали свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 порушив умови і порядок відбуття покарання з випробування та не бажає ставати на шлях виправлення.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2021 року на засудженого ОСОБА_6 було покладено лише один обов`язок, який передбачений ст. 76 КК України, а саме протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
При цьому, у поданні уповноваженого органу з питань пробації не зазначалось про порушення даного обов`язку. Щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_6 не з`явився до органу з питань пробації за викликом, апеляційний суд зазначає про те, що матеріали особової справи не містять відомостей щодо направлення та отримання вказаного виклику безпосередньо ОСОБА_6 , а тому висновок суду першої інстанції про те, що останній порушив зазначений обов`язок не ґрунтується на матеріалах особової справи.
Крім того, оскільки ОСОБА_6 не було ознайомлено з порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також з обов`язками, передбаченими ч. 3 ст. 164 КВК України, зокрема щодо необхідності повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця мешкання, апеляційний суд приходить до висновку, що порушення зазначеного обов`язку, яке ставиться в провину засудженому ОСОБА_6 не знайшло свого підтвердження.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 порушив умови і порядок відбуття покарання з випробуванням та не бажає ставати на шлях виправлення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи з постановленням нової про відмову в задоволенні подання Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ про скасування іспитового строку ОСОБА_6 та направлення його для відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2017 року про скасування засудженому ОСОБА_6 іспитового строку та направлення його для відбування покарання у вигляді позбавлення волі скасувати.
Постановити нову, якою в задоволенні подання Павлоградського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ про скасування ОСОБА_6 іспитового строку та направлення його для відбування покарання відмовити.
Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4