Дата документу 13.07.2021 Справа № 554/3158/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 від 26.02.2021 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до цивільно-правового договору з ТОВ «ЕКСТРА БУД ГРУП» з 21.12.2020 року ОСОБА_5 приступив до виконання трудових обов`язків з прибирання території на об`єкті будівництва «Термомодернізація хірургічного корпусу Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфасовського М.В.» по вул. Шевченка, 23 в м. Полтава. Крім того, не маючи постійного місця проживання, поєднуючи обов`язки охоронника, ОСОБА_5 домовився з представником ТОВ «ЕКСТРА БУД ГРУП» про одночасне своє проживання у будівельному вагончику, розташованого на території об`єкта.
25.02.2021 року, о 08:00 год., на чергування зазначеного об`єкту за усним розпорядженням представника ТОВ «ЕКСТРА БУД ГРУП», заступив ОСОБА_7 , так як перед цим ОСОБА_5 був відсторонений від виконання обов`язків охоронника.
Того ж дня, близько 19:30 год., ОСОБА_5 повернувшись до будівельного вагончика, виявив в ньому ОСОБА_7 . Вважаючи, що ОСОБА_7 навмисно змінив місце своєї роботи і зайняв вказаний вагончик, щоб у такий спосіб позбавити ОСОБА_5 можливості в ньому проживати, у останнього на цьому ґрунті раптово виникли особисті неприязні відносини, у зв`язку чим, з метою помсти, у нього виник намір на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
Для цього, ОСОБА_5 постукав у двері будівельного вагончика та, користуючись темним періодом доби, відійшов в сторону від вагончика, щоб ОСОБА_7 його не побачив. У подальшому, коли ж ОСОБА_7 відкрив двері і вийшов на вулицю, діючи раптово та непомітно для останнього, ОСОБА_5 підкрався до нього із-заду та вдарив його тупим предметом (чим саме в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) по голові, внаслідок якого потерпілий втратив свідомість.
Після цього, користуючись тим, що ОСОБА_7 перебував у безпорадному стані, затягнув його всередину вагончика, де зв`язав верхні та нижні кінцівки, а коли останній прийшов у свідомість, реалізовуючи мотиви помсти, спочатку дерев`яною табуреткою, а потім електрочайником завдав не менше 10 ударів в голову.
Коли ж вищевказані предмети зламались, ОСОБА_5 перевернув ОСОБА_7 на спину та, проявляючи жорстокість, двома великими пальцями рук став тиснути останньому на очі, викликаючи у того нестерпний фізичній біль. Надалі, не зупиняючись на вчиненому, демонструючи зневагу до людської гідності і проявляючи свою зверхність, користуючись, що потерпілий не міг чинити опір, ОСОБА_5 засунув йому в рот два великих пальці рук якими став його розтягувати в різні боки, намагаючись його порвати, а після цього піднявся та почав пальцями рук стиснутими в кулак та ногами у взутті наносити численні удари в голову, по тулубу, кінцівкам та в ділянку паху, тим самим продовжуючи спричиняти ОСОБА_7 фізичні страждання.
У подальшому, припинивши завдавати удари, ОСОБА_5 відкрив пластикову пляшку з уайт-спіритом і, погрожуючи спалити ОСОБА_7 , став обливати ним останнього. Потрапивши на повіки та кон`юктив очей ОСОБА_7 , хімічний агент речовину уайт-спіриту, спричиняючи опіки, у сукупності з фізичним болем, що розвинувся внаслідок застосованого вище насильства, призвели до повторної втрати потерпілим свідомості.
Продемонструвавши у такий спосіб свою зневагу до людської гідності, а також фізичну перевагу на ОСОБА_7 , довівши перед ним рішучість своїх намірів у разі, якщо той продовжуватиме перешкодити йому в проживанні в будівельному вагончику, ОСОБА_5 , після того як потерпілий прийшов у свідомість, розв`язав його та наказав залишити територію будівельного майданчику.
Внаслідок вищевказаних суспільно-небезпечний дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: контузії тяжкого ступеню лівого очного яблука з масивним субконьюнктивальним крововиливом, розривом кон`юнктиви (на 18-21 годині умовного годинникового циферблату), тотальною гіфемою і гемофтальмом, субтеринальним крововиливом з відшаруванням сітківки, яке могло утворитись і від однократної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути палець людини чи пальці рук, стиснуті в кулак, або інший предмет з побідною характеристикою. Дане тілесне ушкодження призвело до зниження гостроти зору до «pr.1.іncerta» (світловідчуття з неправильною світло проекцією), тобто спричинило стійку втрату загальної працездатності, більш як на 1/3, а тому за вказаною ознакою кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження (п.2.1.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.); закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани м`яких тканин голови, відкритий перелом кісток носу зі зміщенням, гематома м`яких тканин повік очей, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті, електрочайник, табурет чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та не менш як від трьохкратної дії травмуючи факторів, і які у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.); опік повік та кон`юктиви очей 1-2 ступеня, який міг утворитись від дії хімічного агенту і кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р.)

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.214 КПК України 26.02.2021 року підрозділом дізнання Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000708.

12.07.2021 року склад кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні перекваліфіковано з ч. 1 ст. 125 КК України на ч.1 ст. 121 КК України, змінено підслідність та визначено СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у формі досудового слідства.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, поєднане із стійкою втратою непрацездатності не менш ніж на одну третину

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами .

Наявні також ризики, передбачені ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України,.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі 8 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, слідчий звернулася до суду з даним клопотанням.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав прохав обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечувала. Зазначила, що враховуючи, що до ОСОБА_5 було застосовано примусовий захід медичного характеру відповідно до ст. 508 КПК України та є довідка з психдиспансеру про те, що останній перебуває на обліку, вважає, що підозрюваному необхідно провести психіатричну експертизу, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даний час є передчасним. Вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно обирати запобіжний захід відповідно до ст. 508 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Зазначив, що інкримінованого кримінального правопорушення не вчиняв, до будівельного вагончика прийшов, щоб забрати свої речі.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, приходжу до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Полтавським РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні за №0000184 від 26.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України .
13.07. 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 про те що 25.02.2021 року; показанням свідка ОСОБА_8 ; показанням потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого від 21.05.2021 року; протоколом пред`явлення особи на впізнання за фотознімками згідно якого ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , як особу, що йому спричинила тілесні ушкодження; висновком судово-медичної експертизи № 521 від 18.06.2021 року, згідно якого у потерпілого встановлено тяжкі тілесні ушкодження.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
При цьому, слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу на те, що поняття «обгрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суду слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини). У слідчого та прокурора на даний момент розслідування були достатні підстави вважати, що конкретна особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього, тому жодних підстав для визнання підозри необгрунтованою слідчий суддя не вбачає.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України: перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі, може ухилятися від слідства та суду, оскільки офіційно не працює, не має сталих соціальних зв`язків, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за кримінальне правопорушення. У подальшому підозрюваний може у будь-який спосіб здійснити вплив на потерпілого або свідків, що може перешкодити повноті та об`єктивності досудового розслідування та судового розгляду; підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому може продовжити вчиняти інші кримінально-протиправні діяння. ОСОБА_5 хоча зареєстрований, але постійно за місцем реєстрації не проживає та не має постійного місця проживання, що підтверджує його тимчасове проживання у будівельному вагончику, що не заперечував особисто у судовому засіданні, часто змінює його, внаслідок чого існує ризик, що він не буде являтись до органу досудового розслідування та суду або не своєчасно з`являтись, або увійти у змову з іншими особами з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування ризиків, передбачених п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а саме особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що вказаний запобіжний захід є найменш суворим запобіжним заходом з-поміж інших, передбачених ст. 176 КПК України, та не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та подальшого судового розгляду; особиста порука не може бути застосована, оскільки на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , заставу неможливо застосувати, оскільки слідчому чи прокурору, слідчому судді не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 чи його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, також вказаний запобіжний захід буде недостатнім; домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, що унеможливить орган досудового слідства здійснювати візуальний контроль підозрюваного.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З вказаних підстав, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ст. 197 КПК України, на строк 60 (щістесят) діб з 13 липня 2021 року 15 год. 55 хв. по 11 вересня 2021 року 15 год.55 хв. без визначення застави, на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи захисника щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 має довідку з психдиспансеру, оскільки на час розгляду клопотання до суду не надано документів, які б вказували, що до підозрюваного не може бути застосований вказаний запобіжний захід, а обрання запобіжного заходу в порядку ст. 508 КПК України є передчасним.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, на строк 60 (шістдесят) діб.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 13 липня 2021 року 15 год. 55 хв. по 11 вересня 2021 року 15 год.55 хв.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 11 вересня 2021 року 15 год.55 хв.
Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_6 , в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Зобов`язати слідчого ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання останнього під вартою.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1