КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про можливість прийняття апеляційної скарги представника ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2020 відмовлено слідчому Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 у наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати ухвалу слідчого судді, та задовольнити клопотання слідчого про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 підлягає поверненню, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Частиною 2 статті 24 КПК України гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
У відповідності до ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати:
1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;
2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання;
3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;
4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;
5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;
6) прокурор;
7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;
8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;
9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову;
9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи;

9-2) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію;

10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
З положень ч. 1 ст. 188 КПК України вбачається, що з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Згідно ч. 5 ст. 190 КПК України, ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.
Як убачається із матеріалів судового провадження, 28.10.2020 слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2020 відмовлено у наданні слідчому дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З наведеного убачається, що вказана ухвала слідчого судді не стосується безпосередньо інтересів потерпілої ОСОБА_3 , а тому представник ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , у розумінні п. 7 ст. 393 КПК України, не вправі оскаржити ухвалу слідчого судді про відмову у наданні дозволу на затримання.
Крім того, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості потерпілим або його представником оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про судді про відмову у наданні дозволу на затримання, у випадку, коли вони не заявляли свої вимоги в суді першої інстанції.
Згідно положень п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Ураховуючи вищевикладене, апеляційна скарга із доданими до неї документами підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 188, 190, 393, п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2020 року, - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців до Верховного Суду.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1