Справа № 508/594/14-к
Провадження № 1-кп/508/3/21
У Х В А Л А
Іменем України

"06" серпня 2021 р. смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт. Миколаївка заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000004 від 14.01.2014 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

До Миколаївського районного суду Одеської області надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності та закриття кримінального провадження № 0000004 від 14.01.2014 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

20.03.2014 року ОСОБА_4 отримала копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000004 від 04 січня 2014 року, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03 січня 2014 року о 15 годині 40 хв. знаходилась на ринку, розташованого біля с. Новогригорівка Миколаївського району Одеської області, де працює продавцем, та почала з`ясовувати стосунки з ОСОБА_5 , жителькою смт. Любашівка Одеської області, яка також працює продавцем. В результаті чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочалася сварка, котра перейшла в бійку в результаті якої ОСОБА_4 умисно, нарізною дерев`яною дошкою з ручкою, нанесла удар через прилавок в область лівої руки ОСОБА_5 , чим заподіяла ОСОБА_5 згідно з висновку експерту № 20-Э від 15 січня 2014 року тілесні ушкодження в виді одного синця лівої верхньої кінцівки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 291 КПК України, 27.05.2014 року направлено до Миколаївського районного суду Одеської області для розгляду.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_6 від 29 травня 2014 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 стосовно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначено до підготовчого судового засідання.

Відповідно до ухвали судді Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_6 від 08 липня 2014 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук у зв`язку з неодноразовою неявкою у підготовче судове засідання.

Відповідно до рішення Вищої Ради правосуддя від 25 серпня 2020 року №2449/0/15/20 суддя Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_6 звільнений у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020 року зазначена справа передана до провадження судді Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали від 06.10.2020 року Миколаївського районного суду Одеської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000004 від 04.01.2014 року відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, прийнято до провадження судді ОСОБА_1 та направлено запит до Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області та прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області щодо надання інформації про результати виконання ухвали суду від 08 липня 2014 року про розшук ОСОБА_4 .

13.10.2020 року до Миколаївського районного суду Одеської області надійшла відповідь від начальника Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_4 знаходиться за місцем свого проживання та було вручено їй повістку.

20.10.2020 року суддя Миколаївського районного суду Одеської області виніс ухвалу про призначення підготовчого судового засідання. У попередні підготовчі судові засідання ОСОБА_4 не з`являлася.

11 червня 2021 року і 05 серпня 2021 року від ОСОБА_4 до Миколаївського районного суду Одеської області надійшли заяви про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, відповідно до ст. 49 КК України та просить закрити кримінальне провадження №0000004 від 04.01.2014 року. Дану заяву просить розглянути у її відсутність.

Потерпіла, ОСОБА_5 , у підготовче засідання не з`явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Повідомила, що будь-яких матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченої не має.

Прокурор в судовому засіданні заяву ОСОБА_4 підтримав та просив її задовольнити.

Суд вислухавши прокурора, заяву ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 49 КК України - перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Згідно положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК України та ст. 49 КК України, що були чинними на час скоєння нею кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно останньої є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Тому, за умови відсутності факту ухилення підозрюваної від слідства або суду, строк давності для звільнення її від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч. 1 ст. 49 КК становить три роки з дня вчинення нею кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, і до дня набрання вироком законної сили.

Проте, оскільки підтверджено факт умисного вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, що зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК такий строк для неї становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку. При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку, оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.

Зазначена правова позиція щодо застосування положень ст. 49 КК України у випадку ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду, міститься в Постанові Верховного суду України від 05.04.2021 (справа №328/1109/19).

Встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене 03.01.2014 року з попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 125 КК України, яке на час складання заяви є кримінальним проступком.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вперше скоїла кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також з дня вчинення нею проступку минуло понад 7 років, тобто згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, з урахуванням ч. 2 ст.49 КК України, минув строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, за який санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 вищезазначеної постанови чітко визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує відомості про особу обвинуваченої, що вона скоїла кримінальний проступок у 2014 році, строк притягнення до відповідальності за який відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України складає три роки, а тому, вважає за можливе закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 314, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000004 від 04 січня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що вона не позбавлена можливості звернутися з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення через Миколаївський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 06.08.2021 року.

Суддя ОСОБА_1