Справа № 463/8844/19 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11-сс/811/343/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 15 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_5

на бездіяльність прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, вчинені слідчими суддями Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та виконуючим обов`язки директора ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 покликається на те, що ухвала слідчого судді є безпідставною та незаконною, якою, на його думку, приховані корупційні кримінальні правопорушення, вчинені службовими особами УПМ ДПА у Львівській області, виконуючим обов`язки директора ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_10 , прокурором Бігуном та суддями. Зазначає, що ухвала слідчого судді зводиться до захисту суддів та прокурора ОСОБА_6 , і в ухвалі зазначаються неправдиві відомості. Також вказує, що слідчим суддею не застосовано та не зазначено в ухвалі суду норму Закону України «Про Державне бюро розслідувань», що усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до ЄРДР у порядку, передбаченому КПК України. Крім того, зазначає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування письмових доказів з Личаківського районного суду м.Львова.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 15 лютого 2021 року, мотивувавши тим, що слідчий суддя розглянув скаргу у його відсутності, а копію згаданої ухвали він отримав лише 16 березня 2021 року; скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою визнати бездіяльність прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 щодо розгляду заяви ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення, які вчиненні слідчими суддями Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та виконуючим обов`язки директора ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 , незаконною у невнесенні відомостей про корупційні кримінальні правопорушення за ст. ст. 210, 364, 365, 366, 375, 423, 424 КК України. Зобов`язати прокурора ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_5 внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення.

Будучи повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_11 в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за їх відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, в якій зазначав, що на його думку, під час розгляду його скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, слідчі судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вступивши в змову з працівниками СУ ТУ ДБР у м. Львові, вчинили злочини.

Листом Генеральної прокуратури України від 20 травня 2019 року № 15/4/9-р вищевказана заява ОСОБА_5 була направлена на розгляд до прокуратури Львівської області.

Листом прокуратури Львівської області від 28 травня 2019 року № 15/4-3824-19 за підписом прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, що поширює свою діяльність на Львівську область А.Бігуна, скаржника ОСОБА_5 було повідомлено, що відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 22 квітня 2019 року.

Скаржник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність прокурора ОСОБА_12 щодо розгляду його заяви про кримінальні правопорушення, які вчинені слідчими суддями Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та виконуючим обов`язки директора ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 ; зобов`язати прокурора ОСОБА_12 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які містяться у його заяві.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 слідчий суддя мотивував тим, в діях прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яка здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, що поширює свою діяльність на Львівську область А.Бігуна відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_5 .

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні про те, що у заяві ОСОБА_5 від 22 квітня 2019 року не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінальних правопорушень.

Незгода з рішеннями та діями працівників державного органу, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному процесуальним законодавством, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, слідчим суддею зазначено, що у Висновках № 3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи зазначено, що є неприйнятною притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійснені судових функцій. Консультативна рада європейських суддів наголошує, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

За ч. 4 ст. 126 Основного Закону України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Європейська Комісія "За демократію через право" (Венеційська Комісія) у Доповіді стосовно незалежності судової влади, схваленій на 82-му пленарному засіданні, яке відбулось 12-13 березня 2010 року, встановлюючи межі "функційного імунітету суддів", визначила його як імунітет від кримінального переслідування за діяння, вчинені під час виконання своїх функційних обов`язків судді, за винятком умисних злочинів, зокрема отримання хабаря (пункт 61).

Отже, суддю може бути притягнуто до кримінальної відповідальності лише у випадку, коли правопорушення вчинено умисно, має місце свавільне зловживання повноваженнями судді, що перешкоджає здійсненню правосуддя чи переслідує нелегітимні цілі (заподіяння шкоди іншим особам або суспільним інтересам тощо), прикриваючись виконанням вимог закону.

Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року у справі № 1-305/2019(7162/19) за конституційним поданням 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 375 Кримінального кодексу України.

Таким чином, прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 , отримавши заяву ОСОБА_5 дотримався вимог чинного законодавства України, перевірив її та встановив факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

Тому, враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що в діях прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, що поширює свою діяльність на Львівську область А.Бігуна відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_5 .

Доводи ОСОБА_5 про незаконність ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 15 лютого 2021 року не грунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону та є безпідставними.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 15 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 15 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, вчинені слідчими суддями Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та виконуючим обов`язки директора ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3