Дата документу 16.02.2021 Справа № 317/1284/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1284/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/196/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізький апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерянка, Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
02 червня 2020 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.249 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень, штраф сплачено,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19 червня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року за ч.1 ст.249 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. Покарання у виді штрафу постановлено виконувати самостійно.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили постановлено не обирати.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій, вважає, що вказаний вирок підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік. На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 певні обов`язки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати покарання за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року за ч.1 ст.249 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що як убачається з вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України, 13 квітня 2020 року та на час ухвалення вироку 19 червня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 сплачений штраф у сумі 1700,00 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції під час визначення остаточного покарання ОСОБА_6 повинен був керуватися положеннями ч.4 ст.70 КК України, у зв`язку із чим, вказаний вирок підлягає зміні в частині призначення остаточного покарання.

Згідно з вироком суду, 27 квітня 2020 року приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 , знаходився навпроти території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на крадіжку майна з приміщення будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом подолання паркану, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , після чого шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення будинку, розташованого за вищевказаною адресою, звідки скоїв крадіжку майна, а саме:
- набір головок розмірами 8, 9, 10, 12, 13, 14, 17, 19, 22, 24, 27 з тріскачкою вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 305,52 грн;

- накидний ключ 8-10 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 67,92 грн;

-накидний ключ 10-12 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 69,60 грн;

-накидний ключ 11-13 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 93,60 грн;

-накидний ключ 12-14 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 83,33 грн;

-накидний ключ 14-17 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 85,82 грн;

-накидний ключ 17-19 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 87,42 грн;

-торцевий ключ розмірами 8-10 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 8,16 грн;

-торцевий ключ розмірами 10-12 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року - 10,08 грн;

-торцевий ключ розмірами 11-13 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року - 13,92 грн;

-торцевий ключ розмірами 12-14 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 14,40 грн;

-торцевий ключ розмірами 14-17 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року - 10,56 грн;

-торцевий ключ розмірами 17-19 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 14,64 грн;

-лерки розміром 5 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 12.48 грн;

-лерки розміром 6 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 16,06 грн;

-лерки розміром 7 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 15,36 грн;

-лерки розміром 8 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 30,13 грн;

-лерки розміром 10 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 28,38 грн;

-лерки розміром 12 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 24,98 грн;

-мечик розміром 5 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 57,02 грн;

-мечик розміром 6 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 28.50 грн;

-мечик розміром 7 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 20,65 грн;

-мечик розміром 8 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 31,08 грн;

-мечик розміром 10 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 78,24 грн;

-мечик розміром 12 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 28,42 грн;

- пять металевих пінцетів вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 153,36 грн;

-шість хірургічних затискачів, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 303,84 грн;

- матерчату сумку з надписами «KAUKKO PEOPLE» вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020року - 240,00 грн;

- молоток довжиною 23,5 см вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 33,60 грн;

- фігурну викрутку чорного кольору з надписом «Beta» 1210 PH1x80 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 78,24 грн;

- шило довжиною 12 см із дерев`яною ручкою вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 34,67 грн;

- викрутку довжиною 10 см вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1832/20 від 06 травня 2020 року 24,77 грн, які належать потерпілому ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном покинув територію домоволодіння, тим самим отримав реальну можливість розпоряджатися викраденим майном. Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2104,75 грн.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, просив змінити оскаржуваний вирок суду, а не ухвалити новий, як про це йдеться в апеляційній скарзі; обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, та є обґрунтованими.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались.
Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.
Переглядаючи вирок суду в частині призначеного покарання, колегія суддів звертає увагу на таке.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення. При цьому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, покарання, призначене попереднім вироком суду, виконано обвинуваченим у повному обсязі шляхом сплати штрафу, неодружений, не працює. Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд дотримався вимог ст.65 КК України, а також обґрунтовано застосував положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного основного покарання з випробуванням, з покладенням певних обов`язків.
Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим так і іншими особами.
В той же час, доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме: ст.71 КК України, є обґрунтованими.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн, який, як зазначено у вироку, обвинуваченим сплачений.
Як убачається з матеріалів провадження, діяння, за які засуджено ОСОБА_6 за оскаржуваним вироком, вчинені 27 квітня 2020 року, тобто до ухвалення попереднього вироку щодо ОСОБА_6 .
Тому, остаточне покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції мав призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якої, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
На викладене суд уваги не звернув та замість положень ч.4 ст.70 КК України помилково застосував положення ч.1 ст.71 КК України, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, на що обґрунтовано звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі.
Таким чином, вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, що не погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме шляхом призначення покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України з призначенням ОСОБА_6 остаточного покарання, шляхом поглинення вищевказаним покаранням менш суворого покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року - у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, вказаних у вироку суду, а у решті вирок суду залишити без змін.
Передбачені статтею 420 КПК України підстави для ухвалення нового вироку, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі, відсутні.
Також не вбачається підстав для самостійного виконання покарання у виді штрафу, про що також йдеться в апеляційній скарзі прокурора, оскільки вказане покарання обвинувачений відбув.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 19 червня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та засуджено, в частині призначеного покарання змінити.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення вказаним покаранням покарання, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, вказаних у вироку суду.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4