Справа № 674/1446/20
Провадження № 1-кп/674/15/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці клопотання представника цивільних позивачів адвоката ОСОБА_4 про забезпечення позову у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 24 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка, Дунаєвецького району, Хмельницької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
09 червня 2021 року представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання про забезпечення цивільного позову ОСОБА_6 , шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 14169,00 грн. у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант».
В обгрунтування клопотання зазначає, що 19.04.2021 комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України ухвалено рішення №21/923-пк про застосування до ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а оскільки норматив платоспроможності та достатності капіталу є базовим в системі платоспроможності страховиків звертається до суду з вказаним клопотанням.
У судовому засіданні представник цивільних позивачів адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримав у повному обсязі. На уточнююче запитання головуючого пояснив, що дане клопотання подане в порядку, передбаченому КПК України саме як клопотання про арешт майна.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце судового розгляду, пояснень з приводу поданого клопотання не надіслав.
Прокурор при вирішенні клопотання покладався на думку суду.
Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що на розгляді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про стягнення 14169,00 грн. страхової виплати на відшкодування моральної шкоди з ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант».
ОСОБА_6 визнано цивільним позивачем по кримінальному провадженні, а ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» цивільним відповідачем відповідно.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За положеннями ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно абз.2 ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Також Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Зазначене положення закріплене у ст.41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).
Як вбачається із матеріалів клопотання, 19.04.2021 комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України ухвалено рішення №21/923-пк про застосування до ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Зазначено, що страховики зобов`язані до 03.06.2021 року усунути порушення та надати Національному банку звіт про їхнє усунення і засвідчені у належний спосіб документи, які це підтверджують.
До матеріалів клопотання не долучені дані про усунення (неусунення) ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» вказаних порушень станом на день їх подання до суду та відсутня інформація чи звертався представник цивільних позивачів до страхової компанії для надання інформації про хід розгляду вирішення питання поновлення ліцензії.
Також слід зазначити, що згідно Інформаційного повідомлення ПрАТ «СК «Глобал Гарант» від 22.04.2021, наявного в матеріалах клопотання, страхова компанія зазначає, що остання залишається на страховому ринку України та продовжує чітко виконувати свої зобов`язання перед партнерами та клієнтами, здійснює всі необхідні заходи для скорішої роботи компанії, пов`язаної з укладаннням договорів страхування.
Враховуючи вище наведене, а також те, що представником цивільного позивача не доведено наявності визначених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України завдань арешту та ризиків, які б свідчили про необхідність накладення арешту на грошові кошти у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках на зберіганні у банках або інших фінансових установах, які є предметом поданих клопотань, суд вважає, що клопотання представника цивільного позивача задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_6 шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 14169,00 грн. у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складений і оголошений 15 червня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1