Справа № 353/74/21
Провадження № 1-кп/353/56/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000143, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кутище Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проходить військову службу за контрактом у Збройних силах України на посаді водія-електрика реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, учасника бойових дій, на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом в Національній гвардії України на посаді старшого механіка - водія 1-го відділення розвідки взводу розвідки спеціального призначення роти оперативного призначення (резервної) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) військової частини НОМЕР_2 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення (проступок) вчинено за таких обставин:

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.10.2017 року № 61 о/с старшого солдата запасу ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом до Національної гвардії України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.10.2017 року № 246 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення даної військової частини.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.07.2019 року № 24 о/с старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого механіка водія 1-го відділення розвідки взводу розвідки спеціального призначення роти оперативного призначення (резервної) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) даної військової частини.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дія яких поширюється на військовослужбовців Національної гвардії України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

19.06.2020 року близько 23 год. 12 хв., старший солдат ОСОБА_4 , в позаслужбовий час, перебуваючи на другому поверсі в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , оглядаючи наявний для продажу товар, що знаходився в металевих корзинах по середині магазину, виявив мобільний телефон марки «Huawei».

В цей час ОСОБА_4 , розуміючи, що вказаний телефон в даному магазині не продається, що зовнішні умови, обстановка та розташування даного телефону свідчать про те, що останній фактично не вийшов з володіння власника, а лише залишений чи забутий ним, маючи можливість виявити (ідентифікувати) законного власника телефону, вирішив обернути його на свою користь та розпорядитися на власний розсуд.

А тому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких, взяв правою рукою виявлений ним телефон марки «Huawei» моделі «Y5 MYA-U29», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , оглянув його та обернув на свою користь, покинувши приміщення вищевказаного магазину «АТБ» та маючи можливість розпорядитися вказаним телефоном в подальшому на свій розсуд до 25.06.2020 року (моменту виявлення працівниками поліції).

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1133,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю та беззастережно, не заперечив та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті, вказавши на те, що він дійсно 19.06.2020 року близько 23-24 год. їхав на рибалку та зайшов у магазин «АТБ», що знаходиться по вул. Винниченка, 2, в м. Тлумач Івано-Франківської області. Перебуваючи на другому поверсі в приміщенні вказаного магазину та оглядаючи товар, що знаходився в металевих корзинах по середині магазину, він виявив мобільний телефон та вирішив його викрасти. Він розумів, що вказаний телефон в даному магазині не продається, а лише залишений чи забутий власником. Він взяв виявлений ним телефон, оглянув його та забрав із собою, вийшов із приміщення вищевказаного магазину та поїхав на рибалку. Викрадений телефон він переніс до свого місця проживання у м. Івано-Франківську, де його і зберігав, а приблизно через два тижня його видав працівникам поліції.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, дуже шкодує, що так сталось, повністю відшкодував завдані кримінальними правопорушеннями збитки, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 не мають до нього претензій матеріального та морального характеру, просить вибачення за вчинене, розуміє, що вчинив неправильно, запевняє суд, що більше такого не повториться, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (проступку), погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Просив стягнути з обвинуваченого 653,80 грн. процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи. Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме мобільний телефон марки «Huawei», який переданий на відповідальне зберігання законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , вважати повернутим за належністю.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відносилось до злочину середньої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України дії, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, на даний час кваліфікуються як кримінальний проступок.

Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання та проходження служби, неодноразово нагороджувався за час служби грамотами, подяками та відзнаками за сумлінне виконання службових (бойових) обов`язків, високий професіоналізм та розумну ініціативу, старанність, особливу мужність та відвагу, розлучений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проходить військову службу за контрактом у Збройних силах України, має військове звання - старший солдат, брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, визнаний учасником бойових дій, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, негативно ставиться до вчиненого (а.с. 54-86).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, беззастережне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обвинувачений шкодує про вчинене, просив вибачення у потерпілого, від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не наступило, добровільне відшкодування потерпілому завданих збитків, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 не мають до нього претензій матеріального та морального характеру, просять обвинуваченого суворо не карати.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин, з врахуванням позиції прокурора та обвинуваченого, думки законного представника неповнолітнього потерпілого, яка просила обвинуваченого суворо не карати, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», тому суд, на підставі статті 5 КК України, застосовує Закон, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а саме застосовує розмір штрафу, який діяв до набрання чинності цим законом.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання щодо обрання та зміни запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі50 (П`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y5 MYA-U29», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , вважати повернутим за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653 (Шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109/14/2-491ТВ/20 від 15.07.2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1