ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/619/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/5441/20 (провадження 1-кс/635/568/2021) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою зобов`язати слідчого, дізнавача Харківського ВП ГУНП в Харківській області провести слідчі дії по справі у кримінальному провадженні № 0000181 від 21.08.2020 та зобов`язати слідчого, дізнавача Харківського ВП ГУНП в Харківській області відкрити справу, внесену до ЄРДР за № 0000181 від 21.08.2020 , якщо вона закрита.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що 18.07.2020 та 19.06.2020 подав слідчому дві заяви про проведення процесуальних дій слідчим у кримінальному провадженні № 0000181 від 21.08.2020. Ухвалами слідчого судді від 12.102020 та 18.12.2020 слідчого зобов`язано надати витяг з ЄРДР та розглянути його клопотання, але до теперішнього часу слідчим клопотання не розглянуті, жодної відповіді не надано та не надано відповіді стосовно того, що жодні слідчі дії не проводяться. А тому, заявник вважає в діях слідчого грубе порушення положень КПК України, яке полягає у бездіяльності, а саме нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк. Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_6 просив скасувати вищевказану ухвалу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив провести апеляційний перегляд за його відсутністю.

За наведених вище обставин, враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляцію по суті без участі прокурора та заявника, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України ці обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 18.03.2020 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просив зобов`язати слідчого, дізнавача Харківського ВП ГУНП в Харківській області провести слідчі дії по справі у кримінальному провадженні № 0000181 від 21.08.2020 та зобов`язати слідчого, дізнавача Харківського ВП ГУНП в Харківській області відкрити справу, внесену до ЄРДР за № 0000181 від 21.08.2020 , якщо вона закрита. В обґрунтування скарги, ОСОБА_6 зазначав, що в межах кримінального провадження № 0000181 від 21.08.2020 направляв слідчому Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000181 від 22.08.2020, 28.09.2020 та 26.10.2020. Ухвалами слідчих суддів від 12.10.2020, 25.11.2020, 18.12.2020 слідчого зобов`язано розглянути вказані клопотання ОСОБА_6 . Оскільки ухвали слідчих суддів не виконані, а клопотання слідчим не розглянуті, ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді, посилаючись на п.1. ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки вбачав бездіяльність слідчого, яке полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя керувався вимогами ст. 303 КПК України і мотивував таке рішення тим, що встановлений ч.1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним. Як вбачається зі змісту поданої ОСОБА_6 скарги, в ній не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені в порядку ч.1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, а така процесуальна дія, як зобов`язання слідчого провести слідчі дії по справі в ЄРДР № 0000181 від 21.08.2020, а саме - відкрити справу, якщо вона закрита, не може бути оскаржена на стадії досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, що кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Проте, таке право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, як зазначено у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» .

Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов. Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Законодавець передбачив окремі випадки, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм, передбачених ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою. При цьому, вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України читко визначено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, лише у випадках:

- невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;

- неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу;

- нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Визначений законодавцем перелік і вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, може бути оскаржена бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані вчинити у визначений законом строк. Така бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий, дізнавач, прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим, прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведена норма надає процесуальне право звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Виходячи зі змісту ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

А тому, відповідна бездіяльність може бути зумовлена невчиненням процесуальної дії в межах встановлених судом або визначених законом строків.

З фактичного змісту скарги вбачається, що заявник, всупереч п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в прохальній частині своєї скарги просить зобов`язати слідчого провести слідчі дії по справі № 0000181 від 21.08.2020 та зобов`язати відкрити справу, якщо вона закрита. Проте, в описовій частині скарги зазначає про невиконання слідчим ухвал слідчих суддів за наслідком розгляду його попередніх скарг на бездіяльність слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області щодо нерозгляду ним поданих раніше клопотань. Як зазначив скаржник, слідчим не виконується ухвала слідчого судді від 12.10.2020, якою було зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_6 від 22.08.2020, ухвала слідчого судді від 25.11.2020 якою було зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_6 від 28.09.2020 та ухвала слідчого судді від 18.12.2020 якою було зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_6 про надання витягу з ЄРДР і ознайомлення з матеріалами справи. Більш того, враховуючи те, що судові рішення ухвалювалися на протязі 2020 року, а скарга подана лише 18 березня 2021 року. А тому, залишається незрозумілим, чому заявник ОСОБА_6 не звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про поновлення строку на оскарження бездіяльності, як того вимагають норми ч. 1 ст. 304 та ч.1 ст.117 КПК України.

Виходячи з такого змісту скарги, скаржник оскаржує бездіяльність слідчого щодо невиконання ним ухвал слідчого судді, якими було зобов`язано слідчого розглянути клопотання скаржника, подані раніше слідчому Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000181 від 21.08.2020. При цьому, строк виконання ухвали слідчого судді за наслідком розгляду скарги на бездіяльність, не визначено законом та не встановлено слідчим суддею. А тому, така бездіяльність слідчого, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню не підлягає.

Крім того, в своїй скарзі заявник також зазначає про відсутність відповіді на подане ним слідчому 28.10.2020 клопотання про проведення слідчих дій і клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, однак таким висновкам скарги апеляційний суд не може надати оцінки, оскільки скаржником не долучено копії клопотання, а тому, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості оглянути його, щоб зробити висновки щодо процесуальних підстав у скаржника для подання скарги в порядку п.1.ч.1 ст. 303 КПК України за відсутності самого клопотання, оскільки з його скарги вбачається, що він є лише заявником і статус потерпілого слідчим не визначено. Але при цьому належить врахувати, що згідно вимог ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані за клопотанням сторони захисту, потерпілого надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Тобто, законодавець не передбачає процесуального права заявляти клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення для заявника, в статусі якого, на час подання скарги, 18 березня 2021 року, перебуває ОСОБА_6 .

За таких обставин, висновки слідчого судді щодо відсутності процесуальних підстав для відкриття провадження по скарзі та рішення щодо відмови ОСОБА_6 у відкритті провадження з процесуальних підстав є обгрунтованими і законними, що обумовлює неможливість задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а тому, ухвала слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 березня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді