КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/356/21 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2133/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
01 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА», ТОВ «ЛІВІНГСТАР» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року,

в с т а н о в и л а:
«ЛІВІНГСТАР» (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи-учасник - ОСОБА_8 , адреса засновника: АДРЕСА_1 ) у вигляді частки статутного фонду ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), що становить 2 000 грн.;
«СОЛАРІС ПРАЙМ» (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи-учасник - ОСОБА_8 , адреса засновника: АДРЕСА_1 ) у вигляді частки статутного фонду ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (код ЄДР 42652214), що становить 50 000 грн.;
«ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи-учасник - ОСОБА_8 , адреса засновника: АДРЕСА_1 ) у вигляді частки статутного фонду ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820), що становить 50 000 грн.
Заборонено державним реєстраторам, посадовим особам Міністерства юстиції України, нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», (код ЄДР 42652214), ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820).
Зобов`язано державних реєстраторів, посадових осіб Міністерства Юстиції України, нотаріусів внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про заборону вчинення будь-яких дій, пов`язаних з перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (код ЄДР 42652214), ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820).
На обґрунтування вимог апеляційних скарг апелянт зазначає, що ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» не погоджуються з оскаржуваною ухвалою та вважають її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що товариства ведуть правомірну господарську діяльність та не мають жодного відношення до вчинення кримінальних протиправних дій за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 т. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 205-1 КК України. Посадові особи товариств та засновник даних товариств жодного разу не викликались на допит до органу досудового розслідування для надання пояснень. Жодній особі, яка має відношення до даних товариств станом по теперішній час не пред`явлено про підозру. Доводи прокурора про причетність ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» до вчинення будь-яких кримінальних правопорушень є надуманими та ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені жодним належним доказом.
Також апелянт зазначає, що прокурором не виконано покладений на нього обов`язок з доведення, що корпоративні права ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, вимоги про їх приналежність до речових доказів ґрунтуються на припущеннях, фактичні дані, що підтверджують ці доводи матеріали клопотання не містять. ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» нічого не відомо про наявність відповідної постанови слідчого або прокурора у кримінальному провадженні про визнання корпоративних прав даних товариств речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому корпоративні права вказаних юридичних осіб не є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Матеріали справи не містять доказів існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони вчинення державним реєстраторам реєстраційних дій призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а тому арешт корпоративних прав не є достатнім і дієвим заходом забезпечення кримінального провадження.
Крім того апелянт вказує на те, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як заборона на вчинення реєстраційних дій щодо ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» призводить до негативних наслідків, оскільки товариства не можуть навіть розширити класифікатор видів своєї господарської діяльності, що взагалі не було враховано слідчим суддею.
Апелянт вважає, що органом досудового розслідування не було доведено, що такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям, а тому оскаржуваною ухвалою слідчого судді грубо порушується право ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» на мирне володіння майном.
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що питання про арешт майна розглядалося за відсутності представникаТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА», копія ухвали за наслідками розгляду клопотання на адресу зазначених товариств не направлялась. Про наявність зазначеної ухвали стало відомо лише після того, як директори ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» 01.03.2021 року та ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» 04.03.2021 року звернулися до органу державної реєстрації за консультацією щодо можливості доповнення новим КВЕДом діяльність Товариств та отримали відповідь про неможливість вчинення будь-яких реєстраційних дій пов`язаних з перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів ТОВ «ЛІВІНГСТАР» через наявну заборону встановлену ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва №761/356/21 від 12.01.2021 року.
В судове засідання у справі прокурор та представник ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА», ТОВ «ЛІВІНГСТАР» - адвокат ОСОБА_6 ,не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у їх відсутність, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч.1. ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оскільки з матеріалів апеляційної скарги встановлено, що судовий розгляд клопотання про арешт майна здійснювався без представника ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА», ТОВ «ЛІВІНГСТАР», тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді заявником пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Досудовим розслідуванням встановлено, що рядом державних підприємств, підконтрольних та підзвітних Національні академії аграрних наук України (далі - НААН) порушуються норми чинного законодавства, що призводить до недобросовісної конкуренції (змови сторін), спрямованої на отримання приховуваної вигоди, яка полягає у збільшенні грошових витрат державних підприємств при здійсненні операцій із закупівлі засобів захисту, добрив та іншої сировини і матеріалів за цінами, значно вищими від відповідних середніх цін по Україні, а також заниження прибутків таких підприємств.
Так, за наявною інформацією, службові особи державних підприємств НААН здійснюють неналежний кількісний та вартісний облік земельних ділянок. Відомості про земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні установ, організацій та підприємств, що перебувають у віданні НААН, до Державного земельного кадастру внесені частково (станом на 01.01.2020 не внесені відомості про земельні ділянки загальною площею 144,5 тис. га) чим не дотримано вимоги Земельного кодексу України (стаття 79-1). Наслідком такої невідповідності фактичних та звітних даних щодо площ земельних ділянок на яких вирощуються основні види сільськогосподарських культур є заниження відомостей про обсяги вирощеної і реалізованої продукції у ході збору врожаю. Як приклад, слід відмітити, що урожайність основних сільськогосподарських культур у державних підприємствах НААН в 2018-2019 роках була нижчою ніж в середньому по Україні, що призвело до недоотримання доходу від реалізації аграрної продукції на суму майже 1,5 млд. грн у 2018 році та 1,3 млд. грн у 2019.
В той же час встановлено, що на території портового терміналу ТОВ «ІЗТ» код ЄДР 33558271), перебуває сільськогосподарська продукція, а саме зерно без підтверджуючих документів та належного документального походження, що серед іншого належить ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), яке має ознаки «фіктивності» та «ризиковості».
Схема протиправної діяльності полягає у наступному: невстановленими службовими особами державних підприємств дослідних господарств Національної академії аграрних наук України Одеської, Херсонської та Миколаївської областей, а саме: ДП «Дослідне господарство Одеської державної сільськогосподарської станції НААН України» (код ЄДР 00724896), ДП «Дослідне господарство «Андріївське» Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН України» (код ЄДР 00855308), ДП «Дослідне господарство «Комунар» Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН України» (код ЄДР 00729528), ДП «Дослідне господарство «Еліта» державної установи «Миколаївська державна сільськогосподарська станція Інститут зрошуваного землеробства НААН України» (код ЄДР 30766346), ДП «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН України» (код ЄДР 00484015), ДП «Експерементальна база «Херсонська» Інституту зрошуваного землеробства НААН України» (код ЄДР 32618821), ДП «Дослідне господарство імені О.В. Суворова Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН України» (код ЄДР 00449131), ДП «Дослідне господарство «Мирнопільське» Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН України» (код ЄДР 00494597), ДП «Дослідне господарство «Южний» Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН України» (код ЄДР 05528906), ДП «Дослідне господарство «Зоряне» Інституту садівництва НААН України» (код ЄДР 00729480), ДП «Дослідне господарство «Піонер» Інституту зрошувального землеробства НААН України» (код ЄДР 00497319) здійснюється вирощування сільськогосподарської продукції для проведення дослідних та наукових робіт. В той же час, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в супереч інтересам державних підприємств, службові особи ДП ДГ здійснюють заниження об`ємів вирощеної сільськогосподарської продукції, з метою її подальшої легалізації через вказані вище підприємства з ознаками ризиковості (фіктивності).
У подальшому, суб`єкти господарської діяльності реального сектору економіки (експортери) розраховуються за придбання необлікованої аграрної продукції у готівковій формі, документи на даний вид продукції придбають у фіктивних підприємств, які входять до складу конвертаційного центру, а поставка сільськогосподарської продукції здійснюється на термінал ТОВ «ІЗТ» (код ЄДР 33558271) без документального підтвердження її походження.
Поряд з цим, умовами зовнішньоекономічних контрактів про експорт сільськогосподарської продукції планується визначити, що оплата за відправлений водним транспортом товар буде здійснена протягом 60 діб після виходу морського судна з українського порту «Південний». При цьому, протягом вказаних 60 діб учасники протиправної оборудки забезпечать припинення господарської діяльності та ліквідацію зазначених вище підприємств псевдо-експортерів сільськогосподарської продукції. У зв`язку з чим, від фактичного покупця товару в Україну не поступлять кошти за продану продукцію, вказані обставини підтверджуються матеріалами, зібраними оперативними співробітниками, в рамках виконання доручення слідчого.
Під час аналізу фінансово-господарської діяльності ряду «ризикових» суб`єктів господарювання, до числа яких належить, зокрема: ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), встановлено, що у період 2019-2020 рр. такі СГД здійснили експортні операції на загальну суму 4 144 103 107 грн., закупівля яких здійснювалася без оформлення необхідних документів та за готівковий розрахунок, що свідчить про порушення норм чинного законодавства та вчинення протиправної діяльності.
ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099) до контролюючих органів не подані податкові декларації та фінансова звітність із задекларованими результатами фінансових операцій, що свідчить про несплату таким товариством податків, зборів та інших обов`язкових платежів в строки та розмірах, встановлених Податковим кодексом України, що призводить до втрат державного бюджету.
Зазначені обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження в сукупності, а також висновком аналітичного дослідження Державної податкової служби України № 14/99-00-08-03-20/41918288 від 01.09.2020, проведеного за результатами винесеної постанови слідчого про проведення дослідження підприємств від 20.08.2020.
Таким чином, вищевикладена інформація вказує на функціонування злочинного механізму по придбанню/створенню ряду суб`єктів господарської діяльності з ознаками ризиковості (фіктивності), а також заниження кількості зібраної/придбаної сільськогосподарської продукції та її реалізації.
01-02.10.2020 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою виробничих потужностей ТОВ «ІЗТ».
Під час проведення обшуку за вказаною вище адресою виявлено товарно-транспортні накладні, відповідно до яких встановлено, що на термінал ТОВ «ІЗТ» код ЄДР 33558271) завезена сільськогосподарська продукція суб`єктами господарської діяльності з ознаками «ризиковості» та «фіктивності», які зазначені в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, зокрема: пшениця загальною вагою 2 564 840 кг та соя загальною вагою 1 237 100 кг, що були поставлені ввезені) у вересні 2020 року ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099) на ТОВ «ІЗТ», згідно товарно-транспортних накладних.
Отже, ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099) та інші товариства, використовуються невстановленими особами з метою вивезення за межі митної території України сільськогосподарської продукції (зернових культур тощо) з порушенням норм діючого законодавства, що призводить до завдання збитків державі.
При цьому, ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099) для перевалки вантажу використовує виробничі потужності зернових терміналів, до числа який увійшло ТОВ «ІЗТ», яке обслуговується у Чорноморському морському порту та здійснює свою діяльність з іншими господарствами без належного оформлення відповідних документів.
Під час досудового розслідування, допитана як свідок засновник (власник), головний бухгалтер та директор ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), гр. ОСОБА_8 , показала, що жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «ЛІВІНГСТАР», а також інших СГД, на яких вона являється засновником (власником) вона ніколи не мала та не має, а лише формально (на папері) являється засновником (власником), головним бухгалтером та директором таких товариств, які зареєстровані/перереєстровані на її ім`я, виключно за грошову винагороду на прохання третіх осіб, без мети ведення господарської діяльності.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_8 також являється засновником та директором ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (код ЄДР 42652214), ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820).
Під час досудового розслідування кримінального провадження, частки статутного капіталу ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (код ЄДР 42652214), ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820) постановою слідчого від 18.12.2020 визнано речовими доказами.
12.01.2021 прокурор другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в рамках даного кримінального провадження з клопотанням про арешт майна, а саме корпоративних прав товариств з обмеженою відповідальністю: «ЛІВІНГСТАР» (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи-учасник - ОСОБА_8 , адреса засновника: АДРЕСА_1 ) у вигляді частки статутного фонду ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), що становить 1000 грн.; «СОЛАРІС ПРАЙМ» (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи-учасник - ОСОБА_8 , адреса засновника: АДРЕСА_1 ) у вигляді частки статутного фонду ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (код ЄДР 42652214), що становить 50 000 грн.; «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи-учасник - ОСОБА_8 , адреса засновника: АДРЕСА_1 - ОСОБА_8 ) у вигляді частки статутного фонду ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820), що становить 50 000 грн.; шляхом заборони державним реєстраторам та працівникам Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та іншим державним реєстраторам, посадовим особам Міністерства юстиції України, нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (код ЄДР 42652214), ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820), з метою збереження речових доказів.
12.01.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора про арешт майна задоволено.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме корпоративні права ТОВ «ЛІВІНГСТАР» у вигляді частки статутного фонду ТОВ «ЛІВІНГСТАР» (код ЄДР 41550099), що становить 2 000 грн.; ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (у вигляді частки статутного фонду ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ» (код ЄДР 42652214), що становить 50 000 грн.; ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» у вигляді частки статутного фонду ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» (код ЄДР 42917820), що становить 50 000 грн., кінцевий бенефіціарний власник (контролер) юридичної особи-учасник - ОСОБА_8 , адреса засновника: АДРЕСА_1 ),з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та з урахуванням вимог ч. 10 ст. 170 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що існують реальні ризики приховування та використання вказаного майна, арешт на нього слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Більш того, матеріалами клопотання доведено, що існує загроза протиправної зміни власника корпоративних прав ТОВ «ЛІВІНГСТАР», ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА» з метою приховування доказів фіктивності цих товариств.
Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційних скарг щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309,376, 405, 407, 422 КПК України, - суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Клопотання представника ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА», ТОВ «ЛІВІНГСТАР» - адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року, - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги представника ТОВ «СОЛАРІС ПРАЙМ», ТОВ «ПОСТАЧТОРГ УКРАЇНА», ТОВ «ЛІВІНГСТАР» - адвоката ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3