Справа № 756/9578/21
Провадження № 1-кс/756/1557/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника- адвоката ОСОБА_3 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 15.07.2020, в рамках кримінального провадження №0003788,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003788, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2020 року.

У поданому до суду клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає про те, що на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «111840-110-30», державний номер « НОМЕР_1 », накладено арешт ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року, із забороною користування, розпорядження та відчуження. Також, зазначається, що підставою арешту автомобіля марки «ВАЗ», моделі «111840-110-30», державний номер « НОМЕР_1 », стало забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів.

Адвокат ОСОБА_3 вказує, що при розгляді питання про накладення арешту на транспортний засіб слідчий суддя не врахував того, що ОСОБА_5 не приймав участі у вчиненні злочину, не є підозрюваним у кримінальному провадженні та фактично здійснював перевезення викраденого майна без умислу та був введений в оману особою, яка вчинила злочин ОСОБА_6 .

Також зазначається, що ОСОБА_5 зазначений автомобіль використовувався для роботи, а саме для перевезень дрібних пакунків, листів, тощо на замовлення різних осіб, з огляду на вказане він був позбавлений можливості заробітку та належного рівня життя. У зв`язку з викладеним, просить скасувати арешт автомобіля ВАЗ», моделі «111840-110-30», державний номер « НОМЕР_1 », надати ОСОБА_5 дозвіл розпоряджатися та використовувати автомобіль ВАЗ», моделі «111840-110-30», державний номер « НОМЕР_1 » без права відчуження та передачі іншим особам до розгляду кримінального провадження №0003788.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити та скасувати арешт з автомобіля. При цьому, зазначив, що півтора року як вилучено майно ОСОБА_5 , який є свідком, протягом 10 місяців стороною обвинувачення не здійснюються будь-які дії, щоб направити матеріали кримінального провадження в суд.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлявсь належним чином.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 просила у задоволенні клопотання відмовити посилаючись, зокрема, на те, що майно, яке належить ОСОБА_5 є речовим доказом, також зазначено, що наразі кримінальне провадження знаходиться на стадії ознайомлення сторони захисту з матеріалами, при цьому, сторона захисту має ознайомитися з речовим доказом вказаним транспортним засобом, відтак потреба у скасуванні арешту не відпала, підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , дослідивши клопотання, а також додані в його обґрунтування письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 15.07.2020 року у межах кримінального провадження №0003788 від 18.06.2020 року було накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «11840-110-30», державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Як убачається з витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003788 від 18.06.2020.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Із змісту вищезазначених норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 поданим клопотанням навів достатні підстави для скасування арешту майна в частині користування, оскільки досудове розслідування, з моменту накладення арешту на майно, триває майже рік, органом досудового розслідування не здійснено необхідних слідчих (розшукових) дій із вказаним автомобілем, а тому слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для обмеження ОСОБА_5 , в користуванні вищевказаним автомобілем, відтак клопотання в частині скасування арешту в частині заборони користування автомобілем підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що адвокатом у клопотанні не доведено, що органом досудового розслідування не вчиняються жодні слідчі дії відносно зазначеного автомобіля, а тому з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, а також запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке було вилучено у ОСОБА_5 , клопотання адвоката ОСОБА_3 в частині скасування заборони відчуження та розпорядження задоволенню не підлягає, оскільки автомобіль марки «ВАЗ», моделі «111840-110-30», державний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні №0003788 від 18.06.2020.

Керуючись ст.7, 9, 170, 171, 173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 15.07.2020, в рамках кримінального провадження №0003788 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 15.07.2020 (унікальний №756/7254/20, провадження 1-кс/756/1308/20) у кримінальному провадженні № 0003788 від 18.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України на автомобіль марки ВАЗ модель 111840-110-30, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був вилучений у володільця майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Органу досудового розслідування врахувати, що скасування арешту в частині заборони користування майном, передбачає повернення власнику майна, у якого його було вилучено задля забезпечення реалізації останньому права визначеного ст. 41 Конституції України.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язання надати органу досудового розслідування на їх вимогу даний автомобіль для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження № 0003788 від 18.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Повний текст ухвали проголошений 19.07.2021.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1