Справа № 308/2233/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з клопотання та доданих матеріалів, СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001352 від 29 вересня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орієнтовно 15.02.2016 в темну пору доби, за попередньою змовою та разом з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків перебуваючи біля дворогосподарства АДРЕСА_4 , що належить громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проникли на територію де шляхом пошкодження вхідних дверей проникли всередину будинку, звідки викрали п`ять метало пластикових вікон, загальна вартість яких, згідно довідки ПП ОСОБА_9 становить 9250 гривень та електричну газонокасарку марки «Sadko ETP 14000», вартість якої згідно товарознавчої експертизи №11/194 від 19.04.2016 становить 1942 гривні 20 копійок. Таким чином, умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 , завдано матеріальних збитків на загальну суму 11192 гривні 20 копійок.

Крім того, 18.05.2016, близько 04 години ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та разом з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків перебуваючи біля дворогосподарства АДРЕСА_5 , що належить громадянину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проникли на територію подвір`я, де шляхом проникнення через незачинені двері, що ведуть до підвального приміщення викрали одну бензокосу марки «КЕДР» та бензопилу марки «Хускварна», чим спричинили потерпілому матеріальних збитків. Згідно висновку експерта №497-09-16 від 21.09.2016 залишкова вартість наданої на дослідження бензопили марки «Хуксварна-137», бувшої у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 18.05.2016 може становити 3744, 00 грн. ( три тисячі сімсот сорок чотири гривні нуль копійок), залишкова вартість бензокоси марки «Кедр-БГ4300», бувшої у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 18.05.2016 може становити 1160,00 гривень (одна тисяча сто шістдесят гривень нуль копійок). Таким чином, умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 , завдано матеріальних збитків на загальну суму 4904,00 гривні 00 копійок.

Крім того, 20.05.2016 близько 01 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та разом з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків перебуваючи біля дворогосподарства АДРЕСА_6 , що належить громадянину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проникли на територію подвір`я, звідки викрали велосипед типу монтенбайк марки «FORMULA» модель «HORIZONT», чим спричинили потерпілому матеріальні збитки. Згідно висновку експерта № 11/562 від 19.09.2016 залишкова вартість велосипеда марки «FORMULA» модель «HORIZONT 28», бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу та за умови, що на час скоєння крадіжки виріб знаходився в технічно справному стані і був придатним для використання за прямим функціональним призначенням, станом цін на 20.05.2016 може становити 3248,00 грн. (три тисячі двісті сорок вісім гривень нуль копійок). Таким чином, умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_11 , завдано матеріальних збитків на загальну суму 3248,00 грн. (три тисячі двісті сорок вісім гривень нуль копійок).

Крім того, 27.05.2016 близько 02 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та разом з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків перебуваючи біля дворогосподарства АДРЕСА_7 , що належить громадянину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проникли на територію подвір`я, звідки з незачиненого підвального приміщення викрали 21 курча, загальна вартість яких, згідно довідки ТОВ КООП «Ужгородський ринок» становить 2310 гривень, а також із незачиненого автомобіля марки SKODA SUPERB, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме з салону автомобіля викрали один навігатор марки ТОМ-ТОМ, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків. Згідно висновку експерта 498-09-16 від 21.09.2016 залишкова вартість наданого на дослідження навігатора марки «ТОМ-ТОМ», бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу станом цін на 27.05.2016 може становити 1400,00 гривень (одна тисяча чотириста гривень нуль копійок). Таким чином, умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_12 , завдано матеріальних збитків на загальну суму 3710,00 грн. (три тисячі сімсот десять гривень нуль копійок).

Крім того, 20.05.2016 близько 02 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та разом з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків перебуваючи біля дворогосподарства АДРЕСА_7 , що належить громадянину ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проникли на територію подвір`я, звідки з незачиненого гаражного приміщення викрали мотокосу електричну марки «Expert» та одну бензопилу марки «Al-ko», які були бувші у використанні, чим спричинили потерпілому матеріальні збитки. Згідно висновку експерта №11/560 від 19.09.2016 залишкова вартість наданої на дослідження мотокоси електричної марки «Expert» модель «10105128», бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу станом цін на 27 травня 2016 року може становити 959,20 грн. ( дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень двадцять копійок) та залишкова вартість бензопили марки «AL-KO» модель ВКS 35/35/ II+ бувшої у використанні, з врахуванням ознак зносу станом цін на 27 травня 2016 року може становити 2018,40 грн. (дві тисячі вісімнадцять гривень сорок копійок). Таким чином, умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_13 , завдано матеріальних збитків на загальну суму 2977,60 грн. (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень шістдесят копійок).

У клопотанні слідчий зазначає, що в ході неодноразових відвідувань за місцем проживання в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_5 , вдома не було, проведеним опитуванням сусідів встановлено, що вище вказану особу вони не бачили на протязі тривалого часу імісце його перебування на даний час їм невідоме. 13.10.2016 року матеріали даного кримінального провадження зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280, ч. 2, 3 ст. 281, ч. 5 ст. 110 КПК України, у зв`язку з тим що останній переховується від органу досудового розслідування та суду. 29.03.2021 матеріали кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 282, ч. 5 ст. 110 КПК України відновлено, у зв`язку з тим, що було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

А тому беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив ряд злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів та санкція статті яких передбачає позбавлення волі строком від 3 до 6-ти років,усвідомлює неминучість призначення покарання, з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженні, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, у зв"язку з чим наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь які речі, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженні, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, знищити чи сховати речі, які можуть мати значення для кримінального провадження, впливати на свідків, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інший злочин. Просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання та просив застосувати більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти внесеного клопотання, зазначивши, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим та безпідставним, зазначені в клопотанні ризики не доведені. Його підзахисний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Зазначив, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом котрий застосовується у виключних випадках, коли є підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам. Однак, прокурором не доведено, що інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки ОСОБА_5 . Також просив суд взяти до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий. Просив суд застосувати до ОСОБА_5 більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення слідчого про обставини справи, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, суд приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
У пункті 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчиненні особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, явка з повинною, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Стаття 29 Конституції України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканність. Заарештовувати або тримати під вартою особу можна лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
При розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги вимоги національного законодавства та практики Європейського суду з прав людини, зокрема приписи, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», (п. 80) відповідно до якого при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (п. 29) відповідно до якого Європейський суд прийшов до висновку, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обгрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м"якого запобіжного заходу.
Згідно п. 62 рішення «Боротюк проти України» ЄСПЛ в частині правозастосування ст. 5 Конвенції зазначив: «При цьому існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів. До аналогічних висновків ЄСПЛ прийшов у рішеннях «Смірнова проти Росії», «Вренчев проти Сербії».
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м"які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесувальних обов"язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
За таких обставин, враховуючи, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя уважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно ОСОБА_5 більш м"який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження, та може забезпечити запобігання можливим ризикам, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в заявленому клопотанні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - цілодобово.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом по 26 травня 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов"язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1