Справа № 450/1636/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/636/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісневичі, Пустомитівського р-ну, Львівської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 297 КК України до одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України повністю приєднано до покарання за цим вироком, три роки невідбутої частини покарання за попереднім вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 березня 2021 року, та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 21 березня 2021 року, з моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками поліції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Вирішено питання з речовими доказами та заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 21 березня 2021 року о 18 год. 30 хв., перебуваючи на Липниківському кладовищі, яке розташоване у с. Липники, Пустомитівського р-ну, Львівської обл., маючи прямий умисел направлений на наругу над могилами, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, проявив неповагу до пам`яті покійних, таємно, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, увійшов на вказане кладовище, де за допомогою фізичної сили використовуючи молоток та викрутку, своїми умисними діями пошкодив пам`ятник могильного поховання, в якому похована ОСОБА_9 , звідки таємно викрав елемент пам`ятника, зокрема, металеве розп`яття хрест, чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої та інших негативних емоціях і порушенні психічного благополуччя родичу померлого, власнику надмогильної споруди потерпілому ОСОБА_10 , заподіявши при цьому майнову шкоду останньому на загальну суму 600,00 грн.; пошкодив пам`ятник могильного поховання ОСОБА_11 , звідки таємно викрав елемент пам`ятника, зокрема, металеве розп`яття хрест, чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої та інших негативних емоціях і порушенні психічного благополуччя родичу померлого, власниці надмогильної споруди потерпілій ОСОБА_12 , заподіявши при цьому майнову шкоду останній на загальну суму 1100,00 грн.; пошкодив пам`ятник могильного поховання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , звідки таємно викрав елемент пам`ятника, зокрема, металеве розп`яття хрест, чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої та інших негативних емоціях і порушенні психічного благополуччя родичу померлого, власниці надмогильної споруди потерпілій ОСОБА_15 , заподіявши при цьому майнову шкоду останній на загальну суму 500,00 грн.; пошкодив пам`ятник могильного поховання ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , звідки таємно викрав елемент пам`ятника, зокрема, металеве розп`яття хрест, чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої та інших негативних емоціях і порушенні психічного благополуччя родичу померлого, власниці надмогильної споруди потерпілій ОСОБА_18 , заподіявши при цьому майнову шкоду останній на загальну суму 500,00 грн.; пошкодив пам`ятник могильного поховання ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , звідки таємно викрав елемент пам`ятника, зокрема металеве розп`яття хрест, чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої та інших негативних емоціях і порушенні психічного благополуччя родичу померлого, власнику надмогильної споруди потерпілому ОСОБА_21 , заподіявши при цьому майнову шкоду останньому на загальну суму 500,00 грн., пошкодив пам`ятник могильного поховання ОСОБА_22 , звідки таємно викрав елемент пам`ятника, зокрема, металеве розп`яття хрест, чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої та інших негативних емоціях і порушенні психічного благополуччя родичу померлого, власнику надмогильної споруди потерпілому ОСОБА_23 , заподіявши при цьому майнову шкоду останньому на загальну суму 600,00 грн., пошкодив пам`ятник могильного поховання ОСОБА_24 , звідки таємно викрав елемент пам`ятника, зокрема металеве розп`яття хрест, чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої та інших негативних емоціях і порушенні психічного благополуччя родичу померлого, власнику надмогильної споруди потерпілому ОСОБА_25 , заподіявши при цьому майнову шкоду останньому на загальну суму 700,00 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що призначене обвинуваченому покарання є несправедливим.

Просить скасувати вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 за обставин, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання справи у суді першої інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 297 КК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню суспільної небезпеки та даним про особу винного.

Згідно із ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за відповідний злочин, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання (в даному випадку об`єктом інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення виступають моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання), тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання його щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання і призначив, таке, на думку колегії суддів, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65, 71 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого з цього приводу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4