Справа № 487/5626/20
Провадження № 1-кп/487/378/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України

ВСТАНОВИВ:
У провадженні суду перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України, ОСОБА_7 у скоєні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

12.03.2021 року прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки враховуючи значну кількість епізодів у кримінальних правопорушеннях, за якими йому пред`явлено обвинувачення, а також той факт, що на даний час у Центральному районному суді м.Миколаєва здійснюється судовий розгляд у куримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчинені аналогічних злочинів, ОСОБА_6 може прожовжити свою злочинну діяльність. Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеному ризику, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_10 .

18.03.2021 року захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 подав до суду клопотання, про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт за місцем його реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування клопотання, захисник зазначив, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, складено з грубим порушенням вимог КПК України, після закінчення строків досудового розслідування, шо є підставою для закриття кримінального провадження. На даний час прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

Одночасно зазначив, що прокурором не доведено неможливість забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав. У задоволені клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 просив відмовити за необгрунтованістю.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити, задовольнивши клопаотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст..331 ч.2 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.10.2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який в подальшому продовжувався.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.01.2021 року строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено на 60 діб.

На даний час судовий розгляд провадження триває, однак, строк дії запобіжного заходу обраного обвинуваченому закінчується 20.03.2021 року.

Дослідивши матеріали обвинувального акту, клопотання, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризику, передбаченого ст..177 ч.1 п.5 КПК України, оскільки, враховуючи значну кількість епізодів інкримінованих злочинів, вчинення яких було припинено працівниками правоохоронних органів, в результаті затримання ОСОБА_6 , відносно якого на даний час у Центральному районному суді м.Миколаєва проводиться судовий розгляд кримінального провадження №0002167 за ч.2 ст.307 КК України, обвинувачений може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується. Зазначене твердження також обгрунтовується тим, що обвинувачений на момент вчинення інкримінованих правопорушень не працював та не мав офіційного джерела доходів, а отже інкриміновані йому злочинні дії були направлені на отримання прибутку.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 199 ч.5 КПК України слідчий суддя (суд), зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому, слід врахувати, що реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (« , Рішення ЄСПЛ від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»).

Дослідивши докази сторін, надані на підтвердження заявлених вимог, щодо продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що на даній стадії судового розгляду, з урахуванням значної кількості досліджених доказів сторони обвинувачення, прокурором не доведено неможливість запобігти існуючому ризику, шляхом застосування до обвинуваченогно більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволені клопотання прокурора щодо продовження строку дії відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Разом з тим, враховуючи існування на даний час ризику, передбаченого ст..177 ч.1 п.5 КПК України, встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого злочину. Той факт, що дії обвинуваченого були направленні на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин та особливо-небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно, організованою групою, що становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки на даний час у країні суттєво збільшується кількість осіб, які вживають наркотичні та психотропні засоби, що негативно впливає га суспільний розвиток держави, роль ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів, суд приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , у житловому будинку, належному на праві власності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з необхідністю покладення на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п. 1,9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Твердження захисника ОСОБА_4 , стосовно того, що обвинувальний акт було складено поза межами строку досудового розслідування є безпідставними та грунтуються на хибному трактуванні норм КПК України.
Оцінка аналогічним твердженням іншого захисника ОСОБА_6 , була надана судом при вирішення питання щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 181,194, 201, 331, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - на домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_6 без дозволу суду, цілодобово залишати місце постійного проживання: житловий будинок АДРЕСА_1 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1.Прибувати до суду за першою вимогою;

2.Утриматися від спілкування з обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідками у даному кримінальному провадженні;

3. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 18.05.2021 року (включно).

Обов`язки по контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 покласти на працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Копію ухвали направити до ДУ "Миколаївській слідчий ізолятор" та Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, для відома та виконання.

ОСОБА_6 доставити до місця його проживання за адресою АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1