Справа № 539/4514/20
Провадження № 1-кп/539/96/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

та потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0001225 від 21.12.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21 грудня 2020 року близько о 01 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поруч із приміщенням ангару, що розташований по АДРЕСА_1 , вирішив проникнути в середину з метою крадіжки чужого майна.

У вказаний час та місце ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку , поєднану з проникненням у сховище, умисно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, таємно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення за вищевказаною адресою, де помітив комбайн зернозбиральний «CASE IHAXIAL-FLOW 5130» червоного кольору із баку якого у заздалегідь принесені із собою 5 каністр по 20 л. злив 100 л. дизельного пального вартістю 2 42 5 грн. Після цього, ОСОБА_8 помітив під стіною ангару акумуляторну батарею «PLASMA-100A», що згідно авто-товарознавчої експертизи №412 має вартість 768 грн. 33 коп. та акумуляторну батарею «ISTA-100A», що згідно авто-товарознавчої експертизи №413 має вартість 445 грн. 50 коп. Зазначені речі, а саме 100 л. дизельного пального та дві акумуляторні батареї ОСОБА_4 переніс до вікна ангару щоб викрасти вказане, але свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме був помічений та затриманий власником ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на крадіжку поєднану з проникненням у сховище.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, у вчиненому кається.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, сприяв розкриттю кримінального злочину, щиро кається у вчиненому, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд враховує визнання вини обвинуваченим, сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого, який не наполягає на призначенні йому реальної міри покарання, висновок органу пробації, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Суд вважає, що іспитовий строк має бути застосований до обвинуваченого терміном 2 (два) роки. Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком терміном 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 817 грн. 25 коп. за проведення авто-товарознавчої експертизи №412 та 817 грн. 25 коп. за проведення авто-товарознавчої експертизи №413, а всього 1 634 грн. 50 коп.
Речові докази по справі:

-Опечатані окремо 5 пластикових каністр об`ємом 20 л. кожна з дизельним паливом загальним об`ємом 100л, опечатаний акумулятор «PLASMA-100A», опечатаний акумулятор «ISTA-100A», що поміщені до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП повернути потерпілому ОСОБА_5 , як йому належні;

-Опечатану куртку та опечатані пару кросівок, що поміщені до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП повернуту ОСОБА_4 , як йому належні;

-Опечатаний слід взуття та опечатаний резиновий шланг довжиною 2,4 м., що поміщені до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1