ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05.02.2018 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 5 років та 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2019 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбута частина покарання складає 1 рік 5 місяців 2 дні

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2019 приблизно о 21 год. 07 хв. ОСОБА_12 перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Грушевського, 23, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, таємно викрав 1 банку об`ємом 130 г. ікри лососевої зернистої «Green» класичного посолу у кількості 1 банка (130 г.) вартістю 197 гривень 08 копійок, чим завдав ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 18.11.2019 року приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_12 перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Грушевського, 23, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, таємно викрав 1 банку об`ємом 130 г. ікри лососевої зернистої «Green» класичного посолу у кількості 1 банка (130 г.) вартістю 197 гривень 08 копійок, чим завдав ТзОВ Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод» матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_12 13.03.2020 приблизно о 13 години 30 хвилин, знаходячись у маршрутному таксі, яке перебувало на зупинці громадського транспорту по вул. Городоцькій, 83 у м.Львові, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторно, таємно викрав гаманець вартістю 4000 гривень, в якому знаходилось: 3500 гривень, 45 доларів США (станом на 13.03.2020 згідно курсу НБУ становить 1163 грн. 25 коп.) 20 злотих (станом на 13.03.2020 згідно курсу НБУ становить 133 грн. 20 коп.) банківські картки «ПриватБанк» та «ОщадБанк», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_11 та золотистий хрестик вагою 4 грами, вартістю 5000 гривень, чим завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі 13796 гривень 45 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_12 при допиті в судовому засіданні частково визнав себе винуватим у пред`явлених обвинуваченнях у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України по епізодам крадіжки ікри. Пояснив, що дійсно 17.10.2019 приблизно о 21 год. 07 хв. будучи у приміщенні магазину «Рукавичка», за адресою: м. Львів, вул. Грушевського, 23, викрав 1 банку об`ємом 130 г. ікри лососевої зернистої «Green» класичного посолу у кількості 1 банка та 18.11.2019 року приблизно о 22 год. 10 хв. перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», за адресою: м.Львів, вул. Грушевського, 23, викрав 1 банку об`ємом 130 г. ікри лососевої зернистої «Green» класичного посолу у кількості 1 банка. Цивільний позов ТзОВ «Львівхолод» визнав повністю.

ОСОБА_12 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення по епізоду вчиненому 13.03.2020 року, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, вину не визнав. Надав суду показання, що не викрадав у ОСОБА_11 гаманця з гривнями та доларами, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу видане на ім`я ОСОБА_13 , посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_11 та золотистий хрестик вагою 4 грами.

Потерпілий ОСОБА_14 в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В якому зазначив, що позов підтримує.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засідання пояснила, що 13.03.2020 року сіла в громадський транспорт, в якому був натовп. Сумку тримала в руках. Поряд стояв хлопець. Під час того як зупинялась маршрутка відчула поштовх і як хтось запхав руку в її сумку. Після чого відкрила сумку і побачила, що нема гаманця. Про що остання почала кричати та плакати. Після чого ОСОБА_12 сказав дайте пройти. Він її штовхнув. Два хлопця ОСОБА_12 намагалися затримали, але він почав втікати. Потерпіла побігла за ним, не наздогнала і поїхала в Галицький ВП ГУ НП у Львівській області. Описала працівникам відділу поліції ОСОБА_12 . Вважає, що крадіжку вчинив саме ОСОБА_12 , оскільки, крім вищезазначеного, він був ближчий до сумки. На її вимогу повернути викрадене - бачила, як ОСОБА_12 передав якісь речі іншому хлопцю. Крім ОСОБА_12 , на її думку, цієї крадіжки ніхто не міг вчинити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження по епізодах за 17.10.2019 р. та 18.11.2019 р. судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_12 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України по епізодах за 17.10.2019 р. та 18.11.2019 р. при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченою провини у пред`явленому обвинуваченні по епізоду від 13.03.2020 року винуватість ОСОБА_12 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.04.2020 року, в якому потерпіла ОСОБА_11 впізнала серед пред`явлених їй осіб ОСОБА_12 по тілобудові та обличчі, як особу, яка на її думку вчинила у неї крадіжку;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.07.2020 року, в якому ОСОБА_12 при понятих в кабінеті №30 Галицького ВП ГУНП у Львівській області відтворив події 13.03.2020 року, а саме, як він шляхом вільного доступу таємно викрав гаманець;

- фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2020.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показання потерпілої узгоджуються з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.04.2020 року, в якому потерпіла ОСОБА_11 впізнала серед пред`явлених їй осіб ОСОБА_12 по тілобудові та обличчі, як особу, яка на її думку вчинила у неї крадіжку, а також узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту від 29.07.2020 року з фототаблицею, в якому ОСОБА_12 при понятих в кабінеті №30 Галицького ВП ГУНП у Львівській області відтворив події 13.03.2020 року, а саме, як він шляхом вільного доступу таємно викрав гаманець. При цьому суд розцінює поведінку ОСОБА_12 , який був ближчий до сумки, штовхнув потерпілу, на її вимогу повернути викрадене - передав якісь речі іншому хлопцю, одразу після крадіжки почав втікати, як таку, що в сукупності з іншими доказами по справі свідчить про намагання ОСОБА_12 уникнути кримінальної відповідальності за вчиненнякражіки таа про його вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення..

Доводи захисника про те, що на протоколу пред`явлення особи для впізнання і на протоколу про проведення слідчого експерименту вказано підпис ОСОБА_12 не належить останньому, суд не бере до уваги, тому що КПК України не забороняє заповнення цих процесуальних документи іншими особами. При цьому захисник не заявляв клопотань про призначення почеркознавчої експертизи, для встановлення належного підпису тій чи іншій особі. Тому, на думку суду, ці доводи захисту є надуманими та необґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Характеризується посередньо. Перебуває на обліку з 14.07.2008 року по 10.03.2016 року з приводу психоневрологічного захворювання. В даний час КНПЛОРПОКПНД не відвідує. На обліку в КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» перебуває з 08.2016 року, діагноз: розлади психіки та поведінки, внаслідок лікарських засобів.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №540 ОСОБА_12 психічною хворобою не страждає, виявляє органічний розлад особи та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу, з наростаючим психоорганічним синдромом, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керував ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Пом`якшуючою його покарання обставиною є часткове відшкодування потерпілому шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 не встановлено.

Суд враховує тяжкість злочинів, дані, які характеризують ОСОБА_12 , пом`якшуючу покарання обставину. ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі корисні злочини. З врахування вищевикладеного суд вважає необхідним обрати йому покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_12 був раніше засуджений вироком Личаківського районного суду м.Львова від 05.02.2018 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років та трьох місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2019 року ОСОБА_12 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі призначеного вищевказаним вироком, невідбутий термін покарання 1 рік 5 місяців 2 дні. Тобто, обвинувачений ОСОБА_12 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України вчинив в період іспитового строку, тобто до відбуття покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 05.02.2018 р.

Відтак, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_12 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 05.02.2018 р.

Генеральний директор ТзОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_15 до початку судового розгляду подав цивільний позов до ОСОБА_12 , в якому просив суд стягнути з обвинуваченого на користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» завдану злочинними діями майнову шкоду в розмірі 394 грн. 16 коп.

Генеральний директор ТзОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_16 до початку судового розгляду зменшив позовні вимоги, просив суд стягнути з обвинуваченого на користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» завдану злочинними діями майнову шкоду в розмірі 155 грн. 26 коп. з врахуванням того, що обвинуваченим вже відшкодовано 238 грн. 89 коп. (394,16 грн. - 238,89 грн. = 155,26 грн.)

Судом установлено, що матеріальна шкода полягає у вартості викрадених ОСОБА_12 у ТзОВ ТВК «Львівхолод» товарів на суму 394 грн. 16 коп. З них обвинувачений ОСОБА_12 вже відшкодував 238,90 грн. Тому, з урахуванням положень ч.1 ст.1166 ЦК України позов ТзОВ ТВК «Львівхолод» зменшені позовні вимоги ТзОВ ТВК «Львівхолод» необхідно задоволити, стягнувши з обвинуваченого на користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» 155 грн. 26 коп.

Потерпіла ОСОБА_11 до початку судового розгляду подала цивільний позов до ОСОБА_12 , в якому просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь завдану злочинними діями майнову шкоду в розмірі 13796 грн. 45 коп.

Судом установлено, що матеріальна шкода полягає у вартості викраденого ОСОБА_12 у ОСОБА_11 майна на суму 13796 грн. 45 коп. Тому, з урахуванням положень ч.1 ст.1166 ЦК України позов підлягає задоволенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_12 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_12 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_12 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 05.02.2018 р., у виді одного року та шести місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_12 залишити попереднім - тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_12 рахувати з 11.09.2020 року.

Цивільний позов ТзОВ ТВК «Львівхолод» до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_12 користь ТзОВ ТВК «Львівхолод» заподіяну злочином матеріальну шкоду у сумі 155 грн. 26 коп.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_12 користь ОСОБА_11 заподіяну злочином матеріальну шкоду у сумі 13796 грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 628,04 грн. витрат на проведення товарознавчої експертизи №9/878 від 10.12.2019.

Речові докази:

- два диски із наявними відеозаписами з магазину «Рукавичка» залишити в матеріалах справи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1