ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/230/21 Номер провадження 11-кп/814/755/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 20.03.2019 вироком Пирятинського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України,

відмовлено в задоволенні подання начальника Гребінківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Пирятинського pайонного суду Полтавської області від 20.03.2019 до вирішення по суті нового кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та набрання законної сили вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.12.2020 року є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України, яке в даному випадку застосував суд при ухваленні вироку.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову, якою задовольнити подання начальника Гребінківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_7 .
Посилається на те, що районний суд незаконно взяв до уваги наявність в матеріалах справи витягу з ЄРДР, як доказ його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.
Також звертає увагу, що згідно наявного в матеріалах особової справи витягу, підставою для реєстрації кримінального провадження за № 0000221 від 29.07.2019 стало невиконання ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області, про що вказано у розділі який містить виклад обставин вчиненого правопорушення. Кримінальне провадження з ухилення від відбування покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області до ЄРДР не внесено.
Зазначає, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами постановою Гребінківського районного суду Полтавської області не містить складу злочину та передбачає відповідальність, встановлену ч. 4 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже вважає, що діяння яке полягає у порушенні заборони керувати транспортним засобом, встановлене зазначеною постановою за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, не містить складу злочину. Повідомлення про підозру та обвинувальний акт складені за діяння, які не внесені до ЄРДР.
Крім того, на переконання ОСОБА_7 судом порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки враховано вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.12.2020, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та який не набрав законної сили. Прийнято рішення за відсутності доказів вчинення ним злочину в період іспитового строку.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи подання Гребінківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» про вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінально-процесуального законодавства цілком дотримався.

Так, 22.03.2021 до районного суду з поданням про звільнення від покарання призначеного 20.03.2019 вироком Пирятинського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_7 звернувся начальник Гребінківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 .

Районним судом відмовлено у задоволенні подання, оскільки ОСОБА_7 було засуджено вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.12.2020 за ч. 1 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.03.2019 і остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі. Вказано, що вирок переглядається в апеляційному порядку.

При цьому районний суд послався на те, що вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.03.2019 до вирішення по суті нового кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , та набрання законної сили вироку є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України, яке в даному випадку застосував суд при ухваленні вироку, з чим погоджується і колегія суддів.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до вироку Пирятинського районного суду Полтавської області від 02.03.2019 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладанням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

На підставі ст. 165 Крімінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно зі ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Отже, вказана стаття містить дві умови, обов`язкове дотримання яких і є підставою для звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку: 1) виконання покладених вироком суду під час застосування ст. 75 КК України обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; 2) не вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 зазначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

При цьому не заслуговують на увагу заперечення засудженого ОСОБА_7 про те, що судом порушено гарантовані Конституцією України його права та засади презумпції невинуватості.

Так, районним судом було констатовано лише факт внесення відомостей 29.07.2019 до ЄРДР за № 0000221 щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 389 КК України та існування у цьому кримінальному провадженні вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.12.2020, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення під час відбування ним іспитового строку, який не набрав законної сили та переглядається в апеляційному порядку.

Колегія суддів вважає, що наявність вказаних обставин хоча і не доводить винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, проте впливає на законність рішення суду про звільнення засудженого з випробуванням від призначеного покарання за вироком суду, який набрав законної сили, а тому рішення про звільнення засудженого від покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, наразі є передчасним.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи у апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції засад презумпції невинуватості, оскільки у даному провадженні судом було встановлено лише факт внесення відомостей до ЄРДР та винесення вироку районним судом щодо ОСОБА_7 за фактом вчинення злочину під час відбування ним іспитового строку, що не впливає на законність рішення суду про відмову у задоволенні подання начальника Гребінківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому судом не вирішувалося питання про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину та наявність підстав для постановлення нового вироку щодо нього. Така позиція наведена у останній за часом ухвалі Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 639/483/17.

Враховуючи викладене, рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2021 року про відмову в задоволенні подання начальника Гребінківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_8 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4