Справа № 352/1160/18
Провадження № 1-кп/352/22/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю проокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000153 від 30.03.2018 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, утриманці відсутні, з середньою освітою, працюючого охоронцем в ТЗОВ «Арте», українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, депутатом не обирався, раніше не судимого, якому пам`ятку про його права та обов`язки вручено,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_7 умисно завдав потерпілій ОСОБА_10 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крім того, підсудний ОСОБА_7 умисно завдав удару потерпілому ОСОБА_9 , який завдав йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Кримінальні проступки скоєно за наступних обставин:

25.03.2018 р. приблизно о 13 год. в приміщенні власного житлового будинку розташованого в АДРЕСА_2 , пербували його власник ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 , які поралися по господарству. В цей час до середини вказаного житлового будику зайшов рідний брат ОСОБА_9 ОСОБА_7 , який на грунті тривалих особистих неприязних відносин із останніми з приводу розподілу спадкового майна померлої матері ОСОБА_11 , почав словесно ображати ОСОБА_9 . В процесі триваючого конфлікту, у ОСОБА_7 , який був обурений намаганнями подружжям ОСОБА_12 вгамувати його та застерегти від вчинення неправомірних дій, виник умисел на спричинення ударів та тілесних ушкоджень потерпілим.

Реалізуючи свій неправомірний задум, ОСОБА_7 діючи умисно, з метою побиття ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки щодо здоров`я ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар рукою в область обличчя останнього, внаслідок чого потерпілий відчув сильний фізичний біль, однак йому не було спричинено тілесних ушкоджень.

Після цього, продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки щодо здоров`я ОСОБА_10 та бажаючи їх настання, умисно наніс останній серію ударів долонями рук в область голови, правого плеча, а також наніс ногою один удар в область лівого стегна. В подальшому потерпілі шляхом спільних фізичних зусиль виштовхали обвинуваченого з середини приміщення житлового будинку та зачинили двері на ключ, внаслідок чого неправомірні дії ОСОБА_7 були припинені.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синці в ділянці правого плеча та лівого стегна, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст .49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Просив клопотання задоволити.
Прокурор та захисник не заперечували щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ст.ст. 285-288 КПК України.
ОСОБА_7 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, вчинені ОСОБА_7 25 березня 2018 року.
Вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, за які передбачено максимальне покарання, відповідно за ст. 125 ч. 2 КК України у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року або арештом на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до двох років та за ст. 126 ч. 1 КК України у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин або виправними роботами на строк до одного року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло два роки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло три роки.
Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності. Якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом встановлено, що перебіг давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався, останній не ухилявся від досудового розслідування та суду, та до закінчення строків давності не скоїв нового кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_7 неправомірних діянь передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, минуло три роки три місяців, а відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України дворічний та трьохрічний строк притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинені неправомірні діяння передбачені відповідно ст. 126 ч. 1 КК України та ст. 125 ч. 2 КК України сплив, то його слід звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності. Будь-які інші обставини, які б виключали можливість застосування щодо ОСОБА_7 норм ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України, судом не встановлені.

На підставі наведеного, ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284 - 286, 288, 314 -316, 372 КПК України, суд,
у х в а л и в :
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000153 від 30.03.2018 року, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження № 0000153 від 30.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України,- закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд, Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1