Справа № 344/3521/21
Провадження № 1-кс/344/1428/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України в рамках кримінального провадження № 0003028 від 14.08.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003028 від 14.08.2018 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України та за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи раніше притягнутими до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146 КК України, маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної та алкогольної залежностей, з листопада 2017 року організували та забезпечили функціонування закладів закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб указаної категорії.

Так, реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 30 листопада 2017 року створили громадську організацію «Принцип+», з метою діяльності у нібито сприянні у реабілітації та соціальної адаптації нарко- та алкозалежних людей, а також задоволення і захист законних соціальних, економічних, юридичних та інших спільних інтересів своїх членів і других осіб.

Враховуючи складність утримання великої кількості нарко- та алкозалежних осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у різний період часу зустрічались з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами і пропонували їм вступити в злочинне об`єднання, яке вони очолили.

Знаючи про мету створення цієї злочинної групи (незаконне викрадення та позбавлення волі громадян), прагнучи мати засоби для існування шляхом отримання частини від отриманих доходів від такої діяльності, які складались із пожертв, що надходили у готівці та на особисті рахунки співучасників, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також невстановлені особи увійшли до складу організованої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 групи й активно брали участь у її діяльності та злочинах, які вона вчиняла. Усвідомлюючи, що розмір прибутку залежить від тривалості перебування, утримували потерпілих у «центрах» закритого типу протягом максимально тривалого часу.

Всі члени групи були об`єднані єдиним планом із розподілом функцій її учасників, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам. Злочинне об`єднання, яке створили ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою здійснення викрадення та незаконного позбавлення волі громадян, характеризувалось стійкістю, що виражалось у його згуртованості та стабільності.

Члени організованої групи, з метою виконання узгодженого спільного плану, відповідно до відведених їм ролей, разом або у визначеному ОСОБА_5 та ОСОБА_7 складі брали участь у її діяльності: підшуковували осіб з кола нарко- та алкозалежних у межах України, проводили серед них, їх близьких родичів та членів сімей, агітацію під виглядом психологічної допомоги.

При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи з відома інших співучасників організованої групи, підшукали для розміщення в так званих «реабілітаційних центрах» приватні домоволодіння за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , з власниками яких уклали усні та письмові договори про оренду житлових і господарських приміщень за вказаними адресами, при цьому не розкриваючи перед орендодавцями дійсного призначення та протиправного характеру тримання осіб, які будуть проживати в них.

Отримавши доступ до вказаних об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи як керівники організованої злочинної групи, реалізовуючи узгоджений всіма членами організованої групи план протиправної діяльності, з відома та за необхідності з участю членів організованої групи ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлених осіб), з метою систематичного незаконного позбавлення волі людей, за грошову винагороду, отриману від їх близьких родичів, шляхом обману, зловживання довірою та погроз фізичною розправою, під виглядом надання допомоги хворим від різного виду залежностей організували на території м. Івано-Франківська й Тисменицького району Івано-Франківської області так звані «реабілітаційні центри», які в дійсності були приватними закладами закритого типу для незаконного тримання осіб проти їх волі протягом тривалого часу.

Вказані заклади представляли собою гуртожитки для тривалого чи короткострокового спільного проживання осіб із залежностями з обмеженням особистої свободи, а саме позбавленням права на самостійне залишення цих закладів, що забезпечувалось організованою системою охорони з кола інших членів організованої групи, які здійснювали цілодобовий контроль за поміщенням до цих центрів так званих «реабілітантів».

При цьому ОСОБА_5 і ОСОБА_7 як організатори та інші члени злочинної групи, незаконно створили для мешканців «реабілітаційних центрів» режим позбавлення волі, обмеження прав на особисту недоторканність, невтручання в особисте життя, свободу пересування і права на вільний вибір місця проживання, а також пов`язані з цим розпорядок у цих закладах, систему покарань за їх порушення, позбавлення звичайного повноцінного харчування, нелюдське та таке, що принижує гідність, поводження.

Організатори злочинної групи ОСОБА_5 і ОСОБА_7 здійснювали безпосереднє керівництво діями учасників створеної ними організованої групи, обов`язки і завдання уточнювали під час безпосереднього здійснення конкретного злочину для досягнення спільної злочинної мети, в тому числі обирали та викрадали з місць проживання й тимчасового перебування або залучали шляхом обману осіб із кола нарко- та алкозалежних, показували та координували шляхи під`їзду до місць учинення викрадень і шляхи безпечного від`їзду після їх здійснення, розподіляли функції між учасниками групи під час скоєння кожного злочину.

Крім того, у ході вербування та агітації потенційних «реабілітантів» учасники злочинної групи шляхом обману, зловживання довірою при проведенні перемовин із родичами та членами сім`ї громадян із кола нарко- та алкозалежних осіб повідомляли їм недостовірну інформацію про характер та методику реабілітації, замовчували про закриті умови, позбавлення волі, недостатній раціон харчування.

Разом з тим, як самим так званим «реабілітантам», так і їх близьким родичам ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та члени організованої ними злочинної групи до поміщення до «реабілітаційних центрів» обіцяли повну добровільність запланованих заходів реабілітації, повноцінний харчовий раціон, можливість на свій розсуд у будь-який момент залишити центри у разі незгоди з умовами та методами реабілітації. При цьому умовами перебування «реабілітантів» у таких центрах була грошова винагорода нібито за лікування, яку на місяць сплачував так званий «реабілітант» або його близькі родич.

Інші члени організованої групи - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , надавши згоду на участь у цьому злочинному об`єднанні на етапі його створення та приєднавшись до нього, усвідомлюючи, що всі вони входять в організовану злочинну групу, своїми діями, у тому числі під час учинення незаконного позбавлення волі громадян, підтвердили реальність своїх намірів, так як безпосередньо в активній формі брали участь у викраденнях осіб, відповідно до плану і відведених їм ролей, виконували конкретні дії, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети, а також брали безпосередньо участь у вчиненні злочинів.

Члени організованої групи протягом усієї злочинної діяльності особисто та за допомогою засобів мобільного зв`язку інформували один одного про підготовлювані злочини, під час здійснення яких діяли з розподілом ролей за заздалегідь розробленим та схваленим усіма планом.

Так, для реалізації єдиного злочинного умислу щодо незаконного позбавлення волі осіб учасники організованої злочинної групи під керівництвом ОСОБА_5 і ОСОБА_7 забезпечили цілодобовий нагляд за потерпілими, облаштування приміщень «центрів» металевими гратами на вікнах, блокування їх шляхом демонтажу віконних ручок, установлення металевих решіток у місцях, через які можна було залишити вказані будівлі, тобто пристосували приміщення для незаконного позбавлення волі людей, які не могли фізично залишити приміщення за власною волею, а для подолання таких спроб передбачалось упровадження системи відповідних примусових заходів та покарань. Для встановлення контролю за поведінкою потерпілих, їх залякування застосовувалась система жорстких правил поведінки під час перебування в «центрах», заснованих на відносинах субординації, підпорядкування, ізоляції від навколишнього світу, які забезпечували системою покарань, обмежень прав потерпілих.

Крім того, за потерпілими здійснювався цілодобовий нагляд, забезпечувалась реалізація встановлених правил поведінки, примусово застосовувались покарання, психологічне та фізичне насильство щодо осіб, які не бажали перебувати в «центрах» та підпорядковуватись вигаданій системі так званого лікування від залежностей.

Зазначені покарання застосовувались за будь-які порушення встановлених правил, зокрема дріб`язкові, принижуючи честь і гідність осіб, завдаючи їм моральних та фізичних страждань, а саме: примушування до виконання принизливих дій перед іншими особами, які незаконно утримувались разом із потерпілими, заборона курцям курити, примушування до написання однієї фрази або речення декілька тисяч разів, примушування до вживання невідомих таблеток, які викликали сонливість або різке погіршення стану здоров`я. Відмова від виконання цих правил тягнула у свою чергу покарання у вигляді обмеження сну, відповідальності декількох осіб за дії одного та нанесення тілесних ушкоджень.

З метою максимально тривалого перебування осіб у «центрах» передбачалось позбавлення утримуваних осіб доступу до інформації про події суспільного життя, можливості спілкуватися з людьми поза «центром», що мало викликати в них страх перед навколишнім світом та реалізувалось шляхом відсутності телебачення, радіо, газет, доступу до мережі «Інтернет», примусового вилучення особистих речей, грошових коштів та будь-яких засобів зв`язку, в тому числі мобільних телефонів.

Водночас, розуміючи, що реалізація злочинного умислу не можлива без введення в оману членів сім`ї та близьких родичів потерпілих щодо умов перебування в «центрах» та стану здоров`я утримуваних осіб, зловмисники встановили жорсткі обмеження побачень і телефонних розмов потерпілих із родичами та особистої присутності при таких розмовах чи побаченнях.

Пошук осіб із залежностями здійснювався завдяки розміщенню інформації в мережі «Інтернет» і паперових оголошень у лікувальних закладах та інших публічних місцях.

Учасники організованої злочинної групи за задумом ОСОБА_5 і ОСОБА_7 мали неухильно дотримувалися правил поведінки як між собою, так і у взаємостосунках з потерпілими особами, які забезпечувались системою покарань за невиконання вимог. Крім того, при поміщенні до «центрів» проводився обшук осіб, вилучались їх особисті речі та будь-які засоби зв`язку, зокрема мобільні телефони. Для додержання конспірації та унеможливлення розкриття незаконної діяльності з боку правоохоронних органів, з метою обміну інформацією, в спілкуванні учасниками групи використовувались умовності та наперед обумовлені фрази й вислови, відомі лише учасникам групи, крім того, спілкування проводилось за допомогою додатків месенджерів, які функціонують із використанням ресурсів «Інтернет».

Задля уникнення притягнення до відповідальності учасники групи шляхом погроз, у тому числі і заподіяння тілесних ушкоджень, вимагали в залежних осіб написання письмових розписок щодо добровільності поміщення їх до «центрів», однак дані розписки не можуть свідчити про усвідомлену згоду особи на їх написання, так як були написані під примусом.

Таким чином, учасники організованої ОСОБА_5 і ОСОБА_7 злочинної групи свідомо порушували вимоги статей 28, 29, 32, 43 Конституції України, згідно з якими кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на особисту недоторканість. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Організована ОСОБА_5 і ОСОБА_7 група діяла з 30 листопада 2017 року по 06 липня 2020 року, неодноразово вчиняючи викрадення громадян і їх подальше тривале незаконне позбавлення волі, та була викрита правоохоронними органами.

Так, реалізовуючи єдиний злочинний умисел щодо швидкого збагачення за рахунок осіб із різного роду залежностями, зловмисники забезпечували силове викрадення потерпілих та в подальшому незаконно поміщали у спеціально пристосовані приміщення за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , де утримували там проти їх волі під виглядом надання платних медичних послуг із лікування від різного виду залежностей, хоча фактично такого лікування не проводилось, за що отримували щомісячну плату в розмірі від 7 до 8 тисяч гривень з однієї особи. Усвідомлюючи, що розмір прибутку залежить від тривалості перебування, утримували потерпілих у центрах закритого типу протягом максимально тривалого часу.

Утворивши організовану злочинну групу ОСОБА_7 відвів собі роль організатора і керівника та в ході вчинення злочинних дій виконував наступні функції:

- забезпечував утримання в користуванні житлових будинків, в яких розміщувалися «центри»;

- особисто або під час спілкування з використанням мобільного зв`язку, керував діями інших співучасників під час вчинення злочинів, викрадення потерпілих з використанням мобільного зв`язку, контролював та вдосконалював систему незаконного утримання осіб в «центрах», шляхом надання вказівок керівникам центрів та іншим співучасникам;

- організовував рекламу діяльності «центрів» та залучення нових клієнтів, зокрема в мережі Інтернет, шляхом розклеєння оголошень та в групах в соціальних мережах;

- приймав рішення про призначення керівників «центрів» та поміщення осіб з залежностями до «центрів»;

- розпоряджався коштами, які надходили в якості оплати за перебування потерпілих в «Центрах» та розприділяв їх між іншими учасниками групи;

- забезпечував дотримання встановлених правил поведінки між учасниками групи, зокрема щодо додержання заходів конспірації, як при спілкуванні між собою, так і з потерпілими особами та їх близькими родичами;

- давав поради та консультації щодо забезпечення конспірації з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі організатора здійснював наступні функції:

- забезпечував утримання в користуванні житлових будинків, в яких розміщувалися «центри»;

- особисто або під час спілкування з використанням мобільного зв`язку, керував діями інших співучасників під час вчинення злочинів, викрадення потерпілих з використанням мобільного зв`язку, контролював та вдосконалював систему незаконного утримання осіб в «центрах», шляхом надання вказівок керівникам центрів та іншим співучасникам;

- організовував рекламу діяльності «центрів» та залучення нових клієнтів, зокрема в мережі Інтернет, шляхом розклеєння оголошень та в групах в соціальних мережах;

- приймав рішення про призначення керівників «центрів» та поміщення осіб з залежностями до «центрів»;

- розпоряджався коштами, які надходили в якості оплати за перебування потерпілих в «центрах» та розприділяв їх між іншими учасниками групи;

- забезпечував дотримання встановлених правил поведінки між учасниками групи, зокрема щодо додержання заходів конспірації, як при спілкуванні між собою, так і з потерпілими особами та їх близькими родичами;

- давав поради та консультації щодо забезпечення конспірації з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_9 , згідно відведеної йому організатором ролі виконавця здійснював наступні функції:

- виконував роль керівника «центрів», що розташовані за адресами: АДРЕСА_3 та м. Івано-Франківськ, вул. О. Кисілевської, 47;

- організовував позмінний цілодобовий нагляд за поведінкою потерпілих та їх охорону та самостійно здійснював такий нагляд;

- здійснював пошук осіб з залежностями, члени сім`ї чи близькі родичі яких мають змогу оплачувати їх утримання в «центрах», повідомляв їм недостовірну інформацію щодо умов перебування, про що інформував організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;

- повідомляв членам сім`ї та близьким родичам потерпілих неправдиву інформацію щодо умов перебування останніх в «центрах» та стан їх здоров`я, переконуючи їх у необхідності продовження перебування потерпілих в «центрах»;

- застосовував погрози та інше психологічне насильство до потерпілих;

- організовував залучення потерпілих до примусової праці з прибирання, готування їжі та визначав конкретні види покарань та давав вказівки так званим консультантам та волонтерам щодо застосування до потерпілих покарань за відмову від праці;

- виконував інші вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_10 , згідно відведеної йому організатором ролі виконавця здійснював наступні функції:

- виконував роль керівника «центру», що розташований за адресою: с. Угринів, вул. Л. Українки, 46, Тисменицького району, Івано-Франківської області;

- організовував позмінний цілодобовий нагляд за поведінкою потерпілих та їх охорону та самостійно здійснював такий нагляд;

- здійснював пошук осіб з залежностями, члени сім`ї чи близькі родичі яких мають змогу оплачувати їх утримання в «центрах», повідомляв їм недостовірну інформацію щодо умов перебування, про що інформував організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;

- повідомляв членам сім`ї та близьким родичам потерпілих неправдиву інформацію щодо умов перебування останніх в «центрах» та стан їх здоров`я, переконуючи їх у необхідності продовження перебування потерпілих в «центрах»;

- застосовував погрози та інше психологічне насильство до потерпілих;

- організовував залучення потерпілих до примусової праці з прибирання, готування їжі та визначав конкретні види покарань та давав вказівки так званим консультантам та волонтерам щодо застосування до потерпілих покарань за відмову від праці;

- виконував інші вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 , згідно відведеної йому організатором ролі виконавця здійснював наступні функції:

- виконуючи роль куратора «реабілітаційних центрів», та будучи офіційним керівником ГО «Принцип+» особисто та під час спілкування з використанням мобільного зв`язку, забезпечував функціонування системи незаконного утримання людей;

- здійснював доставку потерпілих осіб до місця розташування так званих «центрів», забезпечував цілодобовий нагляд за поведінкою потерпілих та їх охорону та самостійно здійснював такий нагляд;

- здійснював пошук осіб з залежностями, члени сім`ї чи близькі родичі яких мають змогу оплачувати їх утримання в «центрах», повідомляв їм недостовірну інформацію щодо умов перебування, про що інформував організаторів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ;

- повідомляв членам сім`ї та близьким родичам потерпілих неправдиву інформацію щодо умов перебування останніх в «центрах» та стан їх здоров`я, переконуючи їх у необхідності продовження перебування потерпілих в «центрах»;

- застосовував погрози та інше психологічне насильство до потерпілих;

- визначав конкретні види покарань та давав вказівки іншим співучасникам, так званим волонтерам щодо застосування до потерпілих покарань, зокрема й тих які мали ознаки катувань, за порушення правил поведінки та непокору та контролював хід їх застосування;

- організовував залучення потерпілих до примусової праці з прибирання, готування їжі та визначав конкретні види покарань та давав вказівки так званим волонтерам щодо застосування до потерпілих покарань за відмову від праці;

- виконував інші вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Окрім того, за необхідності, учасники організованої злочинної групи взаємозамінювали один одного.

Так, 09 серпня 2018 року, приблизно 9 години, ОСОБА_5 діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на даний час особами, шляхом обману рідних потерпілого під приводом надання так званого лікування, вартість якого становила 7000 гривень, помістили останнього до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію ОСОБА_15 до 13 серпня 2019 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_15 у зазначений період часу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою невстановлених осіб, діючи опосередкованого через них, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, відібранням всіх засобів зв`язку. При цьому у вказаний період часу у зв`язку із легковажністю та недбалістю зазначених осіб коли у потерпілого ОСОБА_15 значно погіршився стан здоров`я, останньому не надалась кваліфікована медична допомога, в результаті чого 13 серпня 2018 року настала смерть останнього. Згідно висновку судово-медичного експерта №311 від 08 жовтня 2018 року смерть ОСОБА_15 настала внаслідок отруєння етиловим спиртом.

Продовжуючи свою протиправну діяльність 24 листопада 2018 року, у вечірню пору доби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому, шляхом обману, представившись працівниками правоохоронного органу, вчинили психологічний тиск з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_16 , силоміць посадили його до салону автомобіля, невстановленої на даний час марки, на якому приїхали та, тримаючи руки, запобігаючи таким чином його втечі, проти його волі перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 09 грудня 2018 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ним злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_16 його близькі родичі оплатили 4000 гривень за місяць перебування. Проте, після двох тижнів перебування ОСОБА_16 , у зв`язку з відмовою родичів ОСОБА_16 оплачувати його подальше так зване лікування, тим самим втратою основної мети протиправного утримання його в «центрі», членами організованої групи ОСОБА_16 було відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_18 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 26 серпня 2019 року, в обідню пору доби, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом обману потерпілого під приводом надання так званого лікування, помістили останнього до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 18 вересня 2019 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_18 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ним злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_18 його близькі родичі оплатили 12000 гривень за місяць перебування. Проте, 18 вересня 2019 року ОСОБА_18 шляхом відкриття вікна на другому поверсі будинку, де його незаконно утримували, вдалось втекти з «центру».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_19 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 30 серпня 2019 року, в обідню пору доби, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом обману потерпілого під приводом надання так званого лікування, помістили останнього до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 26 вересня 2019 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_19 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ним злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_19 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування та 3000 гривень за курс детоксикації, який не проводився. Проте, після місяця перебування ОСОБА_19 у зв`язку з відмовою його родичів оплачувати подальше так зване лікування, тим самим втратою основної мети протиправного утримання його в «центрі», членами організованої групи ОСОБА_19 було відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_21 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , які 08 жовтня 2019 року, близько 20 години, прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_21 , за адресою: АДРЕСА_5 . В подальшому, коли потерпілий ОСОБА_21 перебував поблизу під`їзду №2 будинку №72 по вул. Мазепи в м. Івано-Франківськ шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_21 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля марки «ВАЗ 21099», яким проти волі останнього перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 . Після чого, приблизно 15 жовтня 2019 року здійснили перевезення до «центру», що в АДРЕСА_3 , а в подальшому 01 лютого 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів діяльності вказаного «центру» здійснили перевезення потерпілого ОСОБА_21 в «центр», що знаходився в м. Івано-Франківськ, вул. О.Кисілевської, 47, де продовжували забезпечувати ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_21 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_21 рідними потерпілого оплачено 8000 гривень за місяць перебування та 4000 гривень за курс детоксикації, який не проводився. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_5 організованої групи, ОСОБА_21 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 09 листопада 2019 року близько 23 години ОСОБА_8 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_25 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 та ОСОБА_14 прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_25 , за адресою: АДРЕСА_6 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_25 , силоміць посадили до салону невстановленого слідством автомобіля марки «ВАЗ», яким проти волі потерпілого ОСОБА_25 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 11 лютого 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_25 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ним злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 та іншими невстановленими особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_25 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування та 2000 гривень за перевезення до «центру». Проте, після трьох місяців перебування ОСОБА_25 , було відпущено у зв`язку постійним порушенням останнім встановленого режиму та не спроможність так званих волонтерів забезпечити його подальше утримання в «центрі».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 02 березня 2020 року, приблизно 14 години, діючи за попередньою змовою групою невстановлених осіб, шляхом обману рідних потерпілого під приводом надання так званого лікування, вартість якого становила 8000 гривень, помістили останнього до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію ОСОБА_26 до 03 березня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_26 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою невстановлених осіб, діючи опосередкованого через них, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, відібранням всіх засобів зв`язку. При цьому у вказаний період часу у зв`язку із легковажністю та недбалістю зазначених осіб коли у потерпілого ОСОБА_26 значно погіршився стан здоров`я, останньому не надалась кваліфікована медична допомога, в результаті чого близько 08 години 03 березня 2020 року настала смерть останнього.

Згідно висновку судово-медичного експерта №95 від 27 квітня 2020 року смерть ОСОБА_26 настала від отруєння невідомою речовиною. При цьому переважна концентрація алкоголю в сечі на концентрацією алкоголю в крові свідчить про те, що смерть настала у фазі виведення алкоголю з організму.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_27 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 30 квітня 2020 року, в обідню пору доби, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_24 та іншими невстановленими слідством особами, шляхом обману потерпілої під приводом надання так званого лікування, помістили останню до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію ОСОБА_27 від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_27 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_24 ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та іншими невстановленими слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_27 її близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_5 та ОСОБА_7 організованої групи, ОСОБА_27 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 29 травня 2020 року, близько 01 години ОСОБА_8 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_25 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_25 , за адресою: АДРЕСА_6 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_25 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля марки «Volkswagen Golf», яким проти волі потерпілого ОСОБА_25 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 18 червня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_25 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ним злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та іншими невстановленими особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_25 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування та 2000 гривень за перевезення до «центру». Проте, після трьох тижнів перебування ОСОБА_25 , було відпущено у зв`язку постійним порушенням останнім встановленого режиму та не спроможністю так званих волонтерів забезпечити його подальше утримання в «центрі».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 12 червня 2020 року, близько 12 години ОСОБА_8 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_28 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_28 , за адресою: АДРЕСА_7 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_28 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля марки «ВАЗ», яким проти волі потерпілого ОСОБА_28 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , а в подальшому 16 червня 2020 року здійснили перевезення потерпілого ОСОБА_28 в «центр», що знаходився в АДРЕСА_2 , де продовжували забезпечувати ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_28 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та іншими невстановленими слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_28 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_5 та ОСОБА_7 організованої групи ОСОБА_28 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 27 червня 2020 року, близько 22 години ОСОБА_8 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_29 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_29 , за адресою: АДРЕСА_8 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_29 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля, яким проти волі потерпілого ОСОБА_29 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_29 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та іншими невстановленими слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_29 його близькі родичі оплатили 8000 гривень за місяць перебування. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_5 та ОСОБА_7 організованої групи, ОСОБА_29 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 30 червня 2020 року, близько 20 години ОСОБА_8 , діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_30 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 прибули до місця проживання потерпілого ОСОБА_31 , за адресою: АДРЕСА_9 . В подальшому, шляхом застосування фізичної сили, з метою незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_31 , силоміць посадили його до салону невстановленого слідством автомобіля, яким проти волі потерпілого ОСОБА_31 перевезли до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу до 06 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_31 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та іншими невстановленими слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Оплата за так зване лікування ОСОБА_31 становила 7000 гривень за місяць перебування, про те рідними потерпілого оплачено частину в сумі 3000 гривень. 06 липня 2020 року у зв`язку з припинення працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної ОСОБА_5 та ОСОБА_7 організованої групи, ОСОБА_31 відпущено додому.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно відповідно до узгодженого всіма членами організованої групи плану, реалізуючи спільний з членами організованої групи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_32 , виконуючи вказівки організаторів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо поміщення потерпілого до так званого «реабілітаційного центру», 30 червня 2020 року, близько 16 години діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , шляхом обману потерпілого під приводом надання так званого лікування, помістили останнього до «центру», що знаходився в АДРЕСА_1 , де забезпечили ізоляцію ОСОБА_33 від навколишнього світу до 10 години 01 липня 2020 року.

В ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_34 у зазначений період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 керуючи членами організованої ними злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами, діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, фізичних та моральних страждань, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, яке полягало у постійному режимі обмеженого харчування, що не поповнює затрати енергії організму, повному та тимчасовому позбавленні харчування, а також принизливих дій, які проявлялись у примусі до господарчих робіт, утримували потерпілого за даною адресою, не маючи змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, застосовували погрози та інше психологічне насильство, а також покарання за недотримання встановлених правил поведінки, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Оплата за так зване лікування потерпілого ОСОБА_34 становила 8000 гривень за місяць перебування, про те знайомою потерпілого ОСОБА_35 оплатила частину в сумі 3000 гривень. На наступний день потерпілого ОСОБА_34 , було відпущено у зв`язку з не спроможністю так званих волонтерів забезпечити його утримання в «центрі».

04 березня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та зареєстрованому за адресою АДРЕСА_10 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_11 , не працюючому, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, а саме у незаконному позбавлені волі та викрадені людини, вчинених з корисливих мотивів, щодо двох та більше осіб за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюваних протягом тривалого часу, вчинених організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки.

16 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду (№344/2437/21) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 28 квітня 2021 року.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті десять років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та проведеними впізнанням осіб за участю вказаних потерпілих; протоколами проведених слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_34 ; протоколами проведених обшуків житла та іншого володіння, що за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; висновками судово-медичних експертиз № 311 від 08 жовтня 2018 року та № 95 від 27 квітня 2020 року; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання (без зазначення альтернативного розміру застави при обранні тримання під вартою), посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри, вказав, що застосування застави неможливе, оскільки офіційно не працевлаштований, окрім того звернув увагу суду, що підозрюваний не з`явився на виклик до органу досудового розслідування, вказавши, що хворіє COVID-19, підтвердивши дану інформацією результатом лабораторного дослідження, проте на запит ГУНП в Івано-Франківській області надано інформацію, що ОСОБА_5 03.03.2021р. не звертався до Діагностичного центру ТОВ «ДІАМЕБ» щодо проходження тесту на наявність вірусу COVID-19 методом ПЛР. Додатково зазначив що обґрунтованість підозри підтверджується не тільки допитами, а й матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказав, що підозра необґрунтована в тяжкості злочину (ч.3 ст.146 КК України), тим паче у документах, які були долучені до клопотання, є тільки два допити: ОСОБА_38 і ОСОБА_39 , які вказують опосередковано, що ОСОБА_40 є організатором ОЗГ, але ніколи його не бачили, не знають такого, допитані інші потерпілі згідно долучених протоколів допиту - ОСОБА_41 не згадують, як наслідок доводи про те, що ОСОБА_40 отримував кошти та був саме організатором ОЗГ не є доведеним перед судом. Щодо ризиків також зазначив, що місце проживання підзахисного підтверджується договором оренди укладеного здружиною та протоколом допиту свідка ОСОБА_42 (власника квартири), а тому підозрюваний має офіційне місце проживання в м.Івано-Франківську. Отримавши 04.03.2021р підозру протягом 6 днів підозрюваний не зник, проживав за місцем орендованої квартири, зявився на виклик суду. Щодо того, що підозрюваному стануть відомі дані свідків і потерпілих в майбутньому, то відсутність відомостей про майбутній вплив, не може бути ризиком. Окрім того, стороною обвинувачення не підтверджено, що довідка про результати лабораторного дослідження на наявність захворювання COVID-19 є підробленою. Також стороною обвинувачення помилково у клопотанні зазначено, що підзахисний притягувався до кримінальної відповідальності, адже обвинувальний акт наразі є тільки на розгляді в суді. Підзахисний неофіційно працює, має на утриманні дитину від першого шлюбу, сплачує добровільно аліменти.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши сторін, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю наступне.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- пунктом 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик є реальним, оскільки, ОСОБА_5 , не має постійного місця проживання на території м. Івано-Франківськ та Івано-Франківської області, крім того враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- пунктом 3 - незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування, стануть відомі повні анкетні дані осіб, згідно показів яких було встановлено причетність останнього до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, після чого він, шляхом вмовлянь, погроз зможе впливати на їх покази, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування;

- пунктом 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 з метою ухилення від проведення слідчих дій повідомив органу досудового розслідування, про те, що він хворий на коронавірусну інфекцію COVID-19, а тому повинен перебувати на самоізоляції. На підтвердження цього ОСОБА_5 надав результат дослідження №456819 з Діагностичного центру ТОВ «ДІАМЕБ», про виявлення в нього коронавірусної інфекції COVID-19 (SARS-CoV-2). Однак в ході перевірки даної інформації встановлено, що ОСОБА_5 не звертався до Діагностичного центру ТОВ «ДІАМЕБ», щодо проходження тесту на наявність вірусу COVID-19 (SARS-CoV-2), крім того долучений ним результат дослідження присвоєно іншій особі, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 уже перешкоджає та в подальшому буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- пунктом 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 був раніше притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, про те з метою одержання доходів продовжив вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним позбавленням волі та викраденням людини.

Водночас, прокурором частково доведено перед слідчим суддею наявність ризиків.

Матеріалами клопотання зазначається, що 04 березня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю та зареєстрованому за адресою АДРЕСА_10 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_11 , не працюючому, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, а саме у незаконному позбавлені волі та викрадені людини, вчинених з корисливих мотивів, щодо двох та більше осіб за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюваних протягом тривалого часу, вчинених організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 при розгляді даного клопотання підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показами потерпілих ОСОБА_28 , ОСОБА_21 , проведеними впізнанням осіб за участю вказаних потерпілих; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності оціненими стороною обвинувачення.

16 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду (№344/2437/21) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 28 квітня 2021 року.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті десять років позбавлення волі.

Враховуючи вище наведені ризики та тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи застави, не можливе.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Водночас, вирішуючи питання обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую те, що оскільки підозрюваний проживає у м.Івано-Франківську з дружиною на орендованій квартирі, згідно долучених до матеріалів клопотання доказів, а отже постійне місце проживання (до 07.10.2021 року), неповнолітню дитину ОСОБА_43 2010 р.н. від попереднього шлюбу, при цьому сторона захисту не довела в обґрунтування доцільності нічного домашнього арешту, що проводиться підозрюваним сплата щомісяця аліментів на утримання сина ОСОБА_43 , а також характеризуючи дані на особу, приходжу до висновку що такий запобіжний захід є непосильним для підозрюваного.

Отже, беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, наявність неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу, неофіційне працевлаштування в м.Івано-Франківську, його майновий стан, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є частково доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування ще більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що на підставі ст. 181 КПК України слід застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на нього наступні обов`язки- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись за межі м.Івано-Франківська; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками в кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України в рамках кримінального провадження № 0003028 від 14.08.2018 року.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити йому залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_11 (за договором оренди), строком на 50 днів, тобто до 28 квітня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись за межі м.Івано-Франківська;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками в кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала слідчого судді діє до 28 квітня 2021 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1