Провадження № 1-кп/161/279/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 лютого 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 24.01.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта вища, неодружений, має на утриманні малолітню дитину 2006 року народження, не працює, несудимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В
Обвинувачений ОСОБА_3 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, часу та місця, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення п. 1 переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471 ХІІ від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, незаконно придбав, бойові припаси, а саме 27 патронів калібру 7,62х39 мм.

В подальшому, ОСОБА_3 незаконно придбані бойові припаси, а саме, 27 патронів калібру 7,62х39 мм. переніс до приміщення житлового будинку у якому проживає, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігав до моменту виявлення та вилучення 24.01.2020 працівниками поліції в ході огляду місця події.

Згідно з висновками експертів №24 від 28.01.2020 та №33 від 12.02.2020 надані на дослідження 27 патронів, які були вилучені 24.01.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , належать до військових боєприпасів і є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, зразка 1947 року, 1966 року випуску, виробництва СРСР, які до стрільби придатні.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

15 лютого 2021 року між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в межах санкції вказаної статті у виді 3 років позбавлення волі та звільнення від відбуття покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення, у вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст.12 КК України, за ступенем тяжкості вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

У відповідності до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до вимог ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

З врахуванням обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , враховуючи особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, даних про негативну характеристику матеріали кримінального провадження не містять, суд вважає за можливе призначити мінімальне покарання ОСОБА_3 , передбачене у санкції ч.1 ст.263 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину, а інша повнолітня дитина навчається на денній формі навчання, останній за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, є учасником бойових дій, так як брав участь в антитерористичній операції, має постійне місце проживання, суд звільняє останнього на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання з випробовуванням, із встановленням мінімального іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, враховуючи ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду, згідно з якої арешт на майно не накладався саме з метою спеціальної конфіскації, окрім того не встановлено і випадків спеціальної конфіскації, передбачених ст.96-2 КК України.
Питання про арешт майна суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд,
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2021 року у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:
-карабін АКСМ МФ, калібр 7,72 х 39 мм, серія НОМЕР_1 з глушником та двома рожками; металеву кришку від ствольної коробки; травматичний пістолет ГПМ 9 мм № НОМЕР_2 ; два магазина № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ; 5 патронів травматичної дії калібру 9 мм; полум`єгасник «Стріла»; оптичний приціл, повернути за належністю ОСОБА_3 ;
-змиви, які зроблені з пускового гачка карабіна; змиви, які зроблені з спускового гачка травматичного пістолета ГПМ; вату зі слідами речовини бурого кольору, залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання;
-мобільний телефон «Самсунг»; дозвіл на зброю № НОМЕР_5 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ; дозвіл на зброю № НОМЕР_6 , виданий на ім`я ОСОБА_3 , залишити за належністю ОСОБА_3 ;
-27 патронів калібру 7,62 мм; гільзу з маркуванням «60 66»; труси жіночі; жмут волосся; резинку на волосся, знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 4710 (чотири тисячі сімсот десять) гривень 30 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий