Справа № 487/1749/20
Провадження № 1-кп/487/286/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01.01.2020 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Цюрупинськ, Херсонської області, українця, громадянина України, має професійну технічну освіту, неодружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює інженером в ТОВ «Вулкан-Н», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 раніше не судимий; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 скоїв умисне кримінальне правопорушення проти здоров`я особи при наступних обставинах.
Так, 31.12.2019 року близько 23 години 00 хвилин, у ОСОБА_5 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Знаходячись у вказаному місті у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із потерпілою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, наніс ОСОБА_4 не менше тринадцяти ударів руками та ногами в область правого передпліччя, тильної поверхні правої та лівої кисті у основі 3-4 пальців, внутрішньої поверхні лівого плеча, передньої поверхні правого та лівого стегна, правої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні лівої гомілки, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину не визнав та пояснив, що 31.12.2019 року приблизно о 22:00 годині відбувся конфлікт між ним та ОСОБА_4 . ОСОБА_5 пояснив, що він разом з дітьми ввечері дивився фільм. Конфлікт почався тому, що ОСОБА_5 разом з дітьми збирались йти до бабусі потерпілої - ОСОБА_9 святкувати Новий Рік без самої ОСОБА_4 . ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Конфлікт почався з словесної сварки між ним та ОСОБА_4 . В цей час діти вже одяглись і вийшли з квартири. Причину словесного конфлікту ОСОБА_5 не пам`ятає. ОСОБА_4 заштовхала обвинуваченого в дитячу кімнату і почала кидатись на нього, штовхала, дряпала. ОСОБА_5 захищався від потерпілої взявши в руки стілець, який стояв поруч. Потім ОСОБА_5 відштовхнув потерпілу один раз металевим стільцем, внаслідок поштовху ОСОБА_4 впала на сідниці, і на цьому конфлікт закінчився. ОСОБА_5 пояснив, що відштовхнув ОСОБА_4 стільцем, щоб вийти з дитячої кімнати до дітей. Конфлікт відбувався близько 5 хвилин. ОСОБА_5 зазначив, що за одяг ОСОБА_4 на хапав, пакетом з їжею та пилососом в неї не кидав, а також повідомив, що алкоголь та інші наркотичні та психотропні препарати до початку конфлікту не вживав. Також, ОСОБА_5 повідомив, що він знаходиться у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 вже 14 років, і у них є двоє спільних неповнолітніх дітей. ОСОБА_5 пояснив, що наразі він з ОСОБА_4 не спілкується та разом вони не проживають, у потерпілої є підстави його обмовляти. Пошкоджень ОСОБА_4 обвинувачений не наносив. У ОСОБА_4 є розплідник, в якому вона розводить собак породи лабрадор, і це вони могли нанесли їй пошкодження у вигляді синців.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини, вина ОСОБА_5 підтверджена сукупністю досліджених судом належних, допустимих та узгоджених між собою доказів.
Допитана у судовому засідання потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що конфлікти з обвинуваченим ОСОБА_5 , який є її цивільним чоловіком, почались ще з листопада 2019 року, тривали в грудні, супроводжувались биттям посуду та пошкодженням техніки. Напередодні свята в потерпілої було бажання покращити відносини з ОСОБА_5 , вона готувала їжу і збиралась разом з ОСОБА_5 і дітьми йти святкувати Новий Рік до її бабусі ОСОБА_9 . На протязі дня ОСОБА_5 вживав алкогольні напої та ще якісь препарати. Ввечері 31.12.2019 року ОСОБА_5 дивився з дітьми фільм та пив вино. Потім вони зібрались йти до бабусі, ОСОБА_5 з дітьми вже вийшли з квартири, а ОСОБА_4 в цей час зайшла до дитячої кімнати і розмовляла по телефону сидячи на дитячому ліжку. В цей час син зайшов до кімнати, і сказав, що з татом щось не те, потім зайшов ОСОБА_5 і почав кидатись на ОСОБА_10 . ОСОБА_5 схопив ОСОБА_4 за одяг, і вони почали боротись, в цей момент, потерпіла сповзла на підлогу, а ОСОБА_5 почав її бити, потім пішов на кухню, повернувшись жбурнув у неї пакет з лотками з їжею, а потім кинув у неї пилососом, який попав їй у праве коліно. Потім ОСОБА_5 перевернув ОСОБА_4 лицем до низу, і почав бити її по потилиці та поясниці. ОСОБА_4 в цей час намагалась прикритись руками, щоб захиститись від ударів. Далі ОСОБА_5 взяв металевий стільчик, і вдарив ним ОСОБА_4 , а потім потерпіла сховалась під дитяче ліжко, де ОСОБА_5 не зміг її дістати, кинув стілець і пішов. ОСОБА_4 подзвонила своєму батьку, і він прийшов до її квартири разом зі своєю дружиною, де вони допомогли їй прибрати у квартирі. І після цього, вони всі разом пішли до бабусі ОСОБА_4 святкувати Новий рік. У бабусі вони всі святкували Новий Рік разом з ОСОБА_5 . Після святкування батько ОСОБА_4 пішов проводжати додому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки у них продовжувався конфлікт. Потім ОСОБА_5 знову почав кидатись на ОСОБА_4 , і остання викликала поліцію, працівники УПП забрали ОСОБА_5 до відділу поліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його донькою, а обвинувачений ОСОБА_5 є її цивільним чоловіком. Також ОСОБА_11 зауважив, що у нього з обвинуваченим ОСОБА_5 нормальні відносини. 31.12.2019 року ОСОБА_11 подзвонила ОСОБА_4 і повідомила, що ОСОБА_5 підняв на неї руку і попросила прийти до неї. Приблизно через пів години після дзвінка ОСОБА_11 разом з дружиною прийшов до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходилась лише ОСОБА_4 . ОСОБА_11 повідомив, що у дитячій кімнати були розкидані речі, був розкиданий посуд. Також ОСОБА_11 повідомив, що у ОСОБА_4 були садна на руці. Вони допомогли ОСОБА_4 прибрати у квартирі, а потім всі разом пішли святкувати Новий Рік до бабусі ОСОБА_4 . На святкуванні також був присутній ОСОБА_5 . Після святкування Нового Року ОСОБА_11 пішов проводжати додому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки конфлікт між ним продовжувався. ОСОБА_4 викликала поліцію. Також ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_5 був на підпитку, але явних ознак сп`яніння в нього не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_12 повідомив, що 31.12.2019 року він прибув на виклик щодо домашнього насилля. Заявник ОСОБА_13 повідомила, що її побив її чоловік. Прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , вони зустріли там обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 . ОСОБА_4 розповіла, що її чоловік ОСОБА_5 вчиняє щодо неї домашнє насилля. Працівники УПП прийняли заяву від ОСОБА_4 та відібрали пояснення у ОСОБА_4 та її батька ОСОБА_11 . ОСОБА_5 відмовився надавати пояснення, тож патрульними було прийнято рішення доставити його до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області для надання пояснень. Також ОСОБА_12 пояснив, що на руках ОСОБА_4 були пошкодження у виді забоїв, крові не було. В кімнаті, в якій вони були також знаходився металевий стілець, який стояв біля дверей та яким зі слів ОСОБА_4 їй наносив удари ОСОБА_5 . Також ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_5 наносив їй удари руками.
Покази потерпілої та свідків є стабільним та послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі.
З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за участю потерпілої ОСОБА_4 було проведено 04.03.2020 року слідчий експеремент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події нанесення тілесних ушкоджень 31.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 . В ході даного слідчого експеременту потерпіла ОСОБА_4 на місці знаходячись в дитячій кімнаті вищевказаної квартири вказала, де саме вона знаходилась, коли обвинувачений ОСОБА_5 зайшов до кімнати. Потім за допомогою статиста ОСОБА_4 показала, як саме ОСОБА_5 її схопив та почав трясти. Потім, за допомогою статиста також показала, як ОСОБА_5 поваливши на землю головою до низу почав трясти її за голову, а потім почав наносити їй удари в район поясниці. На її думку удари наносились ногами. Потім ОСОБА_4 показала, як обвинувачений ОСОБА_5 кинув у неї пакетом з їжею, а потім кинув у неї пилососом, який влучив їй у праве коліно. Після цього ОСОБА_4 показала на понятому, як та куди ОСОБА_5 наносив їй удари стільцем, так як і куди вона сховалась від ударів стільцем.
Заява потерпілої ОСОБА_4 про нанесення їй тілесних ушкоджень була прийнята працівниками Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області та зареєстрована 01.01.2020 року в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал національної поліції України» Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 01.01.2020 року за №4.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 03.01.2020 року №11, встановлено, що у громадянки ОСОБА_4 мають місце тілесні пошкодження у вигляді синців в ділянці верхніх та нижніх кінцівок. Дані тілесні пошкодження утворились від не менш ніж тринадцяти ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші, з давністю утворення біля 3 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне). Взаєморозташування потерпілого та нападника (нападників) під час нанесення тілесних пошкоджень могло змінюватись. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину малоймовірно.
Статтею 11 КК України передбачено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкодженнях потерпілій, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 1 КК України. Приходячи до вказаного висновку суд розцінює не визнання обвинуваченим своєї вини як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки саме умисні протиправні дії ОСОБА_5 перебували у причинно-наслідковому зв`язку із отриманням потерпілою легких тілесних ушкоджень 31.12.2019 року за наведених вище обставин.
Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у статті 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 125 ч. 1 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
На обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений ОСОБА_5 не перебуває; за місцем мешкання характеризується посередньо; працевлаштований; має двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що характеризують вказане кримінальне правопрушення, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчинених діянь та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе шляхом призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт, яке є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1