У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 936/355/21
Провадження № 1-кп/936/56/2021
07.06.2021 рокусмт Воловець
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Скотарське Воловецького району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, учня 11 класу Воловецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 15.03.2021 року близько 13 години 30 хвилин, знаходячись на дорозі загального користування, а саме біля будівлі сільської ради у АДРЕСА_3 на грунті давніх особистих неприязних відносин, під час виниклої сварки з ОСОБА_8 , умисно наніс 2 удари рукою стиснутою в кулак по обличчю потерпілого, внаслідок чого згідно висновку судово- медичної експертизи №18/В від 22.03.2021 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани надбрівної ділянки справа та забійної рани верхньої губи.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови за ступенем тяжкості згідно наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року "Правила судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" пункту 2.3.5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нових правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушенння, щиро розкаявся.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснити причину вчинення кримінального правопорушення її сином не може, просила передати його під її нагляд.
Потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник служби у справах дітей Воловецької селищної ради ОСОБА_7 зазначила, що неповнолітній ОСОБА_4 на обліку у службі не перебуває.
Заслухавши думку прокурора, пояснення неповнолітнього обвинуваченого, його законного представника, захисника, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно з ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.
За ч. 1, 3 ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду. Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, однак суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України невеликої тяжкості, вчинене вперше, при цьому неповнолітній обвинувачений за місцем проживання та навчання характеризується з позитивної сторони, виховується в родині з одним із батьків, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах у Воловецькій ЦРЛ не перебуває.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання є щире каяття та визнання вини ОСОБА_4 , а також вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України -немає.
Згідно з ч.1 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього суд може застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Враховуючи обставини кримінального провадження та той факт, що ОСОБА_4 на даний час навчається, характеризується за місцем проживання позитивно, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, обставини виховання в сім`ї з одним з батьків, суд вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме передача неповнолітнього під нагляд матері.
Таким чином, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері, обґрунтоване доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Цивільний позов не заявлено.
Речових доказів та процесуальних витрат немає.
Запобіжний захід обвинуваченому не застосовано.
Керуючись ст.ст 22, ч. 1 ст. 97, ст. 105 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 392-395, 497, 500, 501 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задоволити.
Визнати, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно- небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , строком на один рік.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Воловецький районний суд Закарпатської області або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1