Провадження № 1-кп/127/1039/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, відомості про яке внесені 15 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000191,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання в якому просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому, з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та недопущення переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків є доцільним продовжити останньому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора. Окрім того, захисник підтримав попередньо подане ним письмове клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою особисте зобов`язання, яке просив задовольнити з підстав викладених в ньому. Зокрема, захисник в судовому засіданні обґрунтовував вказане клопотання тим, що запобіжний захід його підзахисному обирався за пред`явленою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Однак, на даний час, ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, таким чином обсяг обвинувачення значно зменшився. Окрім того, визначений судом розмір застави, а саме: 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є неприйнятним для пенсіонера, оскільки розмір пенсії ОСОБА_4 не дозволяє останньому сплатити визначений ухвалою суду розмір застави.

Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Захисник просив суд врахувати, що стороною обвинувачення на сьогоднішній день не зібрано жодних доказів, про те, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, тиснути на потерпілого чи свідків чи переховуватись від суду. Сторона обвинувачення лише зазначає в клопотаннях про можливість ОСОБА_4 вчиняти ті чи інші ризики, при цьому сторона обвинувачення не надає жодних доказів на підтвердження їх існування. Крім того, захисник просив врахувати, що ОСОБА_4 являється інвалідом ІІ групи, ліквідатором ЧАЕС, постійно проходить курси лікування-реабілітації. З приводу зазначеного в клопотанні прокурора ризику переховування ОСОБА_4 від суду, захисник зазначив, що його підзахисний не визнає вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а відтак ОСОБА_4 має намір та бажання довести в ході проведення судового розгляду свою невинуватість. Враховуючи наведені вище обставини, захисник просив суд задовольнити клопотання захисника ОСОБА_11 та змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку та клопотання своїх захисників.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали думку захисників.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали думку адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд приймає до уваги вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

З наявних в матеріалах провадження документів вбачається, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2020 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, який продовжено ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області зі строком дії до 15.02.2021 року. На даний час, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, який відповідно до класифікації злочинів, передбачених ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання ( АДРЕСА_1 ), являється особою пенсійного віку. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зобов`язувався з`являтись в наступні судові засідання за першим викликом суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Аналізуючи ризики, передбачені статтею 177 КПК України, в контексті практики Європейського суду з прав людини, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо того, що тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v. France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v. France (LA. проти Франції), § 104; Prencipe v. Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron V. Romania (Тирон проти Румунії), §§ 41-42).

Також, в контексті практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії).

Враховуючи викладене, на думку суду, наявні підстави вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме, цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано доведено існування таких ризиків для кримінального провадження, уникнути яких неможливо без застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а тому приходить до переконання, що продовження застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є занадто суровим та не співмірним існуючим ризикам для даного кримінального провадження. Однак, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання останнього, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за кожною вимогою до Вінницького міського суду Вінницької області; - не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну місяця свого проживання або роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; - носити електронний засіб контролю.

Обвинуваченому ОСОБА_4 слід роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за місцем проживання, на 60 діб, починаючи з 05.02.2021 року по 05.04.2021 року включно, звільнивши його з-під варти із зали суду негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до Вінницького міського суду Вінницької області;

- не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місяця свого проживання або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали суду, 60 діб, тобто до 05.04.2021 року включно.

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відкласти.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: