Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/333/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2021, якою стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Київ, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, на утриманні малолітніх дітей не має, одружений, працюючий на посаді охоронника у відділі безпеки ТОВ Технополь-Агро, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п.5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився с. Червонокостянтинівка, Петрівського району, Кіровоградської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючий на посаді охоронника у відділі безпеки ТОВ Технополь-Агро, депутат Бережинської сільської ради Кіровоградського району, раніше не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 та п. 1,5,12 ч. 2 ст. 115 КК України;
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 02.05. 2021.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_9 ,
захисник-адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачені - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України та п.1,5,12 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2021 обвинуваченим ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 просить ухвалу суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати стосовно обвинувачених більш м`який запобіжний захід у формі домашнього арешту.

Мотивує свої доводи наступним.
Суд першої інстанції продовжив строк тримання під вартою керуючись виключно тяжкістю злочину, без врахування наявності існування процесуальних ризиків та обґрунтування їх існування.
Зазначені ризики прокурором не доведені.
Обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, роботу, родини, позитивно характеризуються.
В клопотанні прокурора відсутні будь-які обґрунтування та докази на користь того, що домашній арешт або застава не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку та інтереси досудового розслідування.
Обвинувачені перебувають під вартою вже понад рік, досудове слідство проведено в повному обсязі, справа передана до суду, заходи безпеки до будь-яких осіб не застосовувались, що свідчить про відсутність для свідків або інших учасників провадження будь-яких ризиків стосовно безпеки.
Заслухавши доповідача, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та в їх інтересах захисник-адвокат ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.
Суд першої інстанції вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в достатній мірі врахував, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Враховано конкретні обставини та спосіб вчинення злочину за яких обвинувачується ОСОБА_7 , а саме, що обвинувачений має неповнолітню дитину, яка має захворювання, має постійне місце проживання, роботи, є депутатом місцевої ради. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та є недостатніми для обґрунтування застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду виїхавши за межі Кіровоградської області або України; знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже слідство щодо ймовірного замовника триває; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою зміни та надання ними показань на його користь, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Враховано конкретні обставини та спосіб вчинення злочину, за яких обвинувачується ОСОБА_8 , а саме, що обвинувачений має сім`ю, постійне місце проживання та роботу, має почесну грамоту Верховної Ради України за особливі заслуги перед Українським народом. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ці обставини існували на час подій, які є предметом обвинувачення, та не є достатніми для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що вказує на недостатність застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на це, посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про продовження стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованою з наведених в апеляційній скарзі підстав, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2021.
У рішеннях Європейського суду з прав людини, в тому числі тих, на які посилається апелянт, зазначається не лише про те, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя, не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, а й про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
В судовому засіданні Кропивницького апеляційного суду прокурор зазначив, що на даний час свідки по справі не допитані, матеріали справи не досліджені, обвинувачені можуть виїхати за територію України.
Зазначив, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2021 обвинуваченому ОСОБА_11 змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за станом його здоров`я, а саме має захворювання на цукровий діабет другого типу та потребує постійної медичної допомоги.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини даної судової справи, цілком правомірно виходив з того, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим визнав за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу
Отже, за висновком колегії суддів, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.
У зв`язку з вищенаведеним, приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 392, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4