Справа № 571/1237/19
Провадження № 1-кп/571/23/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000433 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , представник потерпілого- адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 11 вересня 2016 року приблизно о 02.00 год. перебував поблизу будинку культури в с.Глинне, що по вул.Б.Хмельницького, Рокитнівського району Рівненської області, де між ним та ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_3 , не маючи мети на заподіяння тілесних ушкоджень, через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув рукою ОСОБА_6 в область грудної клітини, чим надав прискорення тілу, від чого потерпілий впав на асфальтне покриття, вдарившись головою, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа з забоєм стисненням головного мозку важкого ступеня, гострої лівобічної епідуральної гематоми та забоєм м`яких тканин голови, які згідно висновку судово-медичного експерта №359 від 04.11.2016, травма голови у ОСОБА_6 за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, так як він вчинив злочин невеликої тяжкості, з часу вчинення злочину минуло більше як три роки.
Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник в судове засідання повторно не прибули, хоч про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання, оскільки воно не суперечить вимогам закону.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, представника потерпілого, вивчивши матеріали провадження, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 4 ст.286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст.49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч. 8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений подав письмове клопотання, в якому просить у зв`язку із закінченням строків давності звільнити його від кримінальної відповідальності, тобто дав згоду на закриття кримінального провадження із зазначених підстав.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
В силу вимог ч.1 ст.49 КК України, чинної на час вчинення інкримінованого діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.128 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який, крім іншого, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст.49 КК України).
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, згідно обвинувального акту 11 вересня 2016 року.
На час подання клопотання обвинуваченим закінчився трьохрічний строк давності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК україни перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Разом з тим, ОСОБА_3 не ухилявся від досудового слідства та суду, строк, передбачений ч.1ст.49 КК України не зупинявся та не переривався, до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 не притягувався.
Таким чином, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, 3ст.49 КК України.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_3 є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у виді обмеження волі, та з моменту скоєння такого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обгрунтованим.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284,288, 369, 372 КПК України, суд,
у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 12 вересня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.128 КК України, закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію ухвали вручити негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1