НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/31/21
Провадження № 1-кп/0182/389/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002191 від 14.10.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нікополь, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.14.10.2020 року, близько 19:00 години ОСОБА_3 , знаходився разом з не встановленою слідством особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, поблизу буд. АДРЕСА_3 . В цей час вони побачили, розташований поблизу вказаного вище будинку, водопровідний колодязь, який був закритий чавунною кришкою, яку вони вирішили таємно викрасти.
2.ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, за попередньою змовою з не встановленою слідством особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, використовуючи металевий ломик, який мав при собі ОСОБА_3 скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, зняли чавунну кришку, що належить комунальному підприємству «Нікопольському виробничому управлінню водопровідного-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради із зазначеного вище водопровідного колодязя. Після чого, пішли в бік дитячого садка по вул. Г.Чорнобиля в м. Нікополь Дніпропетровської області, тим самим виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Вартість вказаної чавунної кришки водопровідного колодязя, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №358 складає 415 грн. 00 коп.

3.В цей час злочинні дії ОСОБА_3 та не встановленої слідством особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, були помічені місцевим мешканцем ОСОБА_6 , котрий зупинив їх на відстані близько 15 метрів від місця вчинення злочину із викраденою чавунною кришкою водопровідного колодязя та викликав поліцію. Тим самим, останні не змогли закінчити кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від їх волі.

4.Таким чином ОСОБА_3 за попередньою змовою з не встановленою слідством особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, групою осіб, намагались спричинити КП «Нікопольське виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради матеріальний збиток на загальну суму 415 грн.

5.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Позиції учасників судового провадження
6.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за обставинами вказаними в обвинувальному акті та суду показав, що 14.10.2020 приблизно о 19.00 годині він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 перебував біля кафе «Афоня» в районі автовокзалу де біля сміттєвих баків знайшли фомку, після цього біля гаражів та дитячого садку побачили водопровідний колодязь і вирішили викрасти чавунну кришку колодязя. Коли вони її несли їх побачив перехожий та викликав поліцію. У скоєному кається, просив строго не карати.

7.Представник потерпілої юридичної особи в судовому засіданні зазначив, що майно повернуто, претензій до обвинуваченого немає.

Оцінка суду.
8.У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку. У відповідності до матеріалів кримінально провадження, ОСОБА_3 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

9.Враховуючи покази обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

10.Вина обвинуваченого у скоєному доведена у повному обсязі.

11.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначення покарання
12.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст.65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

13.Крім того, судом враховуються положення ч.3 ст.68, ст.69-1 КК України, які передбачають, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.1,2 ч.1 ст.66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

14.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

15.Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працює, неодружений, не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України раніше не судимий (а.п.77), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.п.82), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п.80).

16.Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

17.Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

18.Враховуючи вищенаведене суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, покарання повинно бути призначено в межах, встановлених у санкції статі, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.
19.Разом з тим, відповідно до ст.75 КК, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Суд також призначає певні обов`язки які передбачені ст.76 КК і виконання яких буде необхідною складовою покарання для ОСОБА_3 .
20.Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
21.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

22.Долю речових доказів суд вирішує відповідно дост.100 КПК України.

23.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

24.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

25.Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №358 від 03.11.2020 у сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 124, 370, 371, 374, 381-382, КПК України, суд

у х в а л и в:
1.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

2.Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
3.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

4.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

5.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

6.Речові докази у кримінальному провадженні:
- чавунну кришку з водопровідного колодязя, передану на відповідальне зберігання представнику потерпілої юридичної особи залишити в користуванні останнього;
- металеву фомку поміщену до спец.пакету №INZ4050484, яка визнана речовим доказом та передано до зберігання до камери схову Нікопольського РУП ГУПН в Дніпропетровській області (квитанція №004086) - знищити.
7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1