ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/1114/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/98/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м .Харкова від 17 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високопілля Валківськго району Харківської області, громадянин України, українеця, з середньою освітою, не одруженого, працючого бетонярем ТОВ «Спецбудмонтаж Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого Ленінським районним судом м. Харкова 17.12.2010 за ч. 2 ст.185, ч. З ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 01.06.2012 (не відбута частина покарання - 11 місяців 23 дні),

Визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання - 3 роки позбавлення волі із відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався.

Початок відбування покарання відраховано з моменту приведення вироку до виконання із зарахуванням в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з моменту затримання з 05.02.2018 року по 18.06.18 року.

Згідно вироку ОСОБА_8 03.02.2018 приблизно о 01 годині 05 хвилин, знаходячись на вулиці біля будинку, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8, маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи та особистого збагачення, заздалегідь підготувавши знаряддя вчинення злочину - балончик із сльозогінним газом «ШИП 1-Б», здійснив напад на раніше незнайомого ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме виприснув вміст балону «ШИП 1-Б» в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши відповідно до висновку судово- медичної експертизи №697-Ая/18 потерпілому легкі тілесні ушкодження - опік рогівки та кон`юктиви лівого та правого ока, від чого останній, відчувши біль в області очей, закрив обличчя руками, став кричати та в цей час ОСОБА_8 , продовжуючи реалізувати злочинний умисел, дістав із правої нагрудної кишені надітої на потерпілому куртки грошові кошти в сумі 400 гривень та забрав їх собі.

В подальшому ОСОБА_8 , утримуючи при собі грошові кошти у вказаній сумі, маючи можливість розпорядитися цінностями, здобутими злочинним шляхом за власним розсудом, втік з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 400 гривень.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та звільнити обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши положення ст.. 75 КК України.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що злочин було спровоковано аморальною п`яною поведінкою потерпілого.

На думку автора апеляційної скарги судом не враховано, що обвинувачений раніше не притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності та був право слухняним громадянином.

Також, ОСОБА_8 має на утриманні мати-пенсіонерку, має постійне місце проживання та реєстрацію, офіційно працевлаштований та працює бетонярем, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, не перебуває на обліку лікарів нарколога, психіатра.

Прокурор від поданої апеляційної скарги відмовився.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будичи повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не зявився. В той же час наразі відсутні апеляційні вимоги в яких порушується питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 .

За таких обставин колегія суддів вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає можливим провести апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому судом враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він має не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив тяжкий злочин, Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно працює та позитивно характеризується за місцем праці, має на утриманні мати пенсіонерку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом визнано визнання своєї вини, щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого визнано рецидив злочину.

Таким чином, обране обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, про що свідчать наведені вище дані.

Посилання сторони захисту на те, що скоєння злочину було спровоковано аморальною поведінкою потерпілого як на підставу звільнення обвинуваченого від відбування покарання є таким що не ґрунтується на законі.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою провину та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ст. 349 КПК України, що позбавляє учасників судового провадження оскаржувати ті фактичні обставини, які ними не оспорювались.

У зв`язку з викладеним, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є необґрунтованими.

За таких обставин вирок суду є законним та обґрунтованим а підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді