справа № 488/3818/20
провадження № 1-кп/488/199/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000067 від 26.07.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольське Старобешівського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, який має середню спеціальну освіту, раніше судимого 12 жовтня 2020 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., який сплаченого в повному обсязі 12.03.2021 року,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2020 року приблизно о 14 годині, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку №36 по вул. Океанівській в м. Миколаєві, за раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з лавки, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiomi моделі Redmi 5 Plus», вартістю 2098, 33 грн.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2098, 33 грн.

Вказане діяння передбачає кримінальну відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, скоєне повторно.

Матеріальна шкода ОСОБА_5 відшкодована в повному обсязі шляхом повернення майна.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, не заперечував обставин, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що проживає один, постійного місця роботи не має, на час скоєння вказаного кримінального правопорушення підробляв водієм маршрутного таксі, але такий дохід був не стабільним та незначним, тому знаходився у скрутному матеріальному становищі, через що в травні 2020 року у денний час, проходячи по вул. Океанівській, де на лавці побачив сенсерний мобільний телефон, викрав останній та продав своєму знайомому ОСОБА_6 за 200 грн., не повідомивши про походження цього майна. Кошти витратив на продукти харчування. Про скоєене шкодує, розуміє протиправний характер своїх дій, але свою поведінку змінив та з того часу будь-яких порушень не допускає, веде законослухняний спосіб життя та просить на довіру.

За згодою обвинуваченого, за клопотанням прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкцій статті, яка передбачає покарання за вчинене, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Стосовно особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 має постійне місце проживання,за яким характеризується посередньо, на обліку лікарня нарколога чи психіатра не перебуває, проживає за рахунок тимчасових заробітків, на час скоєння вищевказаного кримінального правопорушення не був судимим. Покарання, призначене за вироком суду від 12.10.2020 р. виконав повністю.
Суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, що відповідно до ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання, та враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Оцінюючи характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, слід відзначити, що останній є нетяжким, окрім того, суд враховує, що майно потерпілому повернуто, та останній не має до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру.
З урахуванням наведеного, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, також з урахуванням санкції ч.2 ст.185 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, в мінімальних межах санкції даної статті, яке буде достатніми для виправлення обвинуваченого і недопущення ним в майбутньому вчинення нових злочинів.
Враховуючи вказане, а також з урахуванням ставлення ОСОБА_4 до скоєного, особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відбув покарання за попереднім вироком, що призначене у виді штрафу, його поведінку після скоєного злочину, яка вказує про його законослухняний спосіб життя, що свідчить про бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, засудження ним своїх попередніх дій та каяття в цьому, що здійснено щиро, тому суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, проте з обов`язковим контролем за його виправленням, визначивши один рік іспитового строку.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Щодо процесуальних витрат, то відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, такі підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Керуючисьст.ст. 366, 367-369, 374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він на протязі іспитового строку, тривалість якого встановити в один рік, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольське Старобешівського району Донецької області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1144(одна тисяча сто сорок чотири) грн. 15 коп. (за кримінальним провадженням №0000067 від 26.07.2020 року).

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон «Xiomi моделі Redmi 5 Plus», що переданий ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1