Справа № 559/761/21
Провадження № 1-кп/559/176/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Дубно кримінальне провадження №0000070 по обвинуваченню

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Прилуцьке, Ківерцівського району, Волинської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої у АДРЕСА_1 , має на утриманні дев`ять малолітніх дітей, є вагітною, раніше судимої за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 18.01.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненої від відбуття призначеного покарання на підставі ст.. 75 КК України з встановленням іспитового строку на 3 роки.
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

та угоду про визнання винуватості від 31 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , 02 березня 2021 року, в період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., перебуваючи на території господарства, в АДРЕСА_2 , реалізовуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом відчинення незакритих вхідних дверей, без дозволу та відома власника ОСОБА_6 , проникла до приміщення будинку АДРЕСА_2 , та переконавшись в тому, що її дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, повторно, таємно викрала грошові кошти в сумі 10000 гривень, які належали ОСОБА_6 і знаходилися в шафі однієї з кімнат будинку, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень. Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд.
31 березня 2021 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена узгодили міру покарання останній, яке обвинувачена повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на три роки. Також сторони погоджуються на звільнення від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 в порядку ст.75, 76 КК України.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, надала згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, де просив розгляд кримінального провадження проводити без його участі, так як учасником судового процесу бути не бажає. Жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, та в подальшому мати не буде. Угоду укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості просив затвердити, згода прокурору на укладення такої угоди надана ним добровільно та без будь-якого примусу. Міру покарання просить призначити відповідно до укладеної угоди.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнаючи винність у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України. є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, у зв`язку з наданням потерпілим згоди на затвердження такої угоди.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання можливі для виконання.
З урахуванням доведеності вини у вчиненному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст. 185 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочину, добровільного відшкодування завданих збитків, особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тому суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
При цьому суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_4 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у вигляді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 2124 гривні 85 копійок підягають стягненню з обвинуваченої у повному обсязі. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 31 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000070, укладену між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 - затвердити.
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 у дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2124 гривні 85 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- грошові кошти в сумі 55 гривень, та взуття, вилучені у ОСОБА_4 , що передані обвинуваченій на відповідальне зберігання, залишити у її розпорядженні -
- два фрагменти слідів низу взуття, що перекопійовані на клейку стрічку, яка поміщена на частину аркушу паперу в спец.пакеті №2255584 , що зберігається в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП- знищити.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1