СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/613/21
Номер провадження 1-кп/547/85/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 рокусмт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий Семенівська селищна рада,

представник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився смт. Семенівка Полтавської області, громадянин України, проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, приватний підприємець, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 Кримінального кодексу України (ЄРДР № 0000235 від 01.06.2021),

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки, яка перебуває в охоронній зоні земель водного фонду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, за таких обставин.
10 червня 2017 року між Товстівською сільською радою в особі голови ОСОБА_6 , діючи на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з одного боку, та орендар ОСОБА_5 з другого, уклали договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності площею 48,0000 га, на території Товстівської сільської ради, кадастровий номер :11:002:0035 з цільовим призначенням (код КВЦПЗ 01.08 для сінокосіння і випасання худоби).
У подальшому навесні 2021 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на самовільне зайняття земельних ділянок в межах водоохоронної зони у с. Слюзівка Кременчуцького (колишнього Семенівського) району, Полтавської області, для посіву сільськогосподарських культур, за допомогою невстановленої сільськогосподарської техніки, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, умисно, з метою збагачення, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, ст.ст. 60, 61, 150 ч. 1 п. «г» Земельного кодексу України, ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, згідно з якою, для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони., Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється.
На території водоохоронних зон забороняється використання стійких та сильнодіючих пестицидів; влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації; скидання неочищених стічних вод, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), а також у потічки, самовільно зайняв земельну ділянку площею 2,0378 га у межах водоохоронної зони водного об`єкта - болота у с. Слюзівка, яка нікому не надана у власність чи користування та розташована на території Семенівської селищної ради Кременчуцького (колишнього Семенівського) району, Полтавської області, самовільно задискував земельні ділянки, засіяв культурою соняшника та обробив пестицидами та засобами захисту рослин при цьому достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка у встановленому порядку у володіння і користування йому не надавалась та не передавалась у власність або оренду, тобто за відсутності правочину щодо таких земельних ділянок.
Самовільним зайняттям земельної ділянки загальною площею 2,0378 га, частина якої знаходиться в межах водоохоронної зони, ОСОБА_5 заподіяв законному володільцю державі в особі Семенівської селищної ради матеріальну шкоду у розмірі 7075,24 грн, яка згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, проведеного Державною екологічною інспекцією Центрального округу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" із змінами, винесеними постановою Кабінету Міністрів України № 800 від 09.09.2020 "Про внесення змін до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу".
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в самовільному зайняті земельної ділянки в охоронних зонах, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України..
Кримінальним правопорушенням державі в особі Семенівської селищної ради завдано матеріальну шкоду у сумі 7075,24 грн., яка повністю відшкодована.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

У підготовчому удовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки. Наголосив, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, сприяв його розкриттю, відшкодував повністю завдану шкоду, звільнив зайняту ним земельну ділянку, він не є суспільно небезпечною особою, а його діяння втратило суспільну небезпечність. На відповідній земельній ділянці були болота і трава. Він їх розорав задля зручності обробітку основної своєї земельної ділянки. Також він ініціював перед селищною радою зміну конфігурації використовуваної ним за договором оренди землі земельної ділянки.
Прокурор ОСОБА_7 не заперечував проти закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки. Надав докази сплати обвинуваченим 7075,24 грн шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, а також документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Щодо вказаного клопотання суд зазначає, що відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Пунктам 1, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК.
Відтак жодна із обставин можливо вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення і наступних дій обвинуваченого щодо повернення землі, відшкодування шкоди тощо не відповідають ознакам зміни обстановки, переліченими у ст. 48 КК України, а, отже суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України у зв`язку з безпідставністю.
Окремо слід наголосити, що відповідно до ст. 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Частинами 1, 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне провадження підсудне Семенівському районному судові Полтавської області.
Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.
Є достатні правові підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Кримінальне провадження здійснювати професійним суддею одноособово, судове засідання здійснювати відкрито.
Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого.
Особами, які братимуть участь у судовому розгляді, є прокурор, обвинувачений, потерпілий.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 314 316, 371, 372, 392, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України відмовити повністю.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні 22.07.2021 о 09 год. 25 хв. у приміщенні Семенівського районного суду Полтавської області, зал судових засідань № 2 (вул. Шевченка, 41а, смт Семенівка, Полтавська область).
Доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Ухвала не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1