Номер провадження: 11-сс/813/642/21
Номер справи місцевого суду: 522/4863/21 1-кс/522/2864/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000037 від 19 березня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу Одеського апеляційного суду в провадження судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 була розподілена апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 23 березня 2021 року. Вказаною ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого - криміналіста СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_8 та накладений арешт на речі і документи, які були вилучені 19 березня 2021 року під час проведення огляду місця події - автомобіля марки BMW 530, з VIN-номером НОМЕР_1 та державним номерним реєстраційним знаком Литовської Республіки НОМЕР_2 (що належить на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Суддя ОСОБА_2 подав заяву про самовідвід від розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року про арешт майна.

Учасники кримінального провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Перевіривши доводи заяви про самовідвід судді ОСОБА_2 апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Статтею 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Пунктом 4 ч.1 вказаної норми права регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В ході підготовки до апеляційного розгляду було встановлено, що у кримінальному провадженні №0000037 клопотання слідчого про арешт майна було погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , яка входить до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні. Прокурор ОСОБА_9 є колишньою дружиною судді ОСОБА_2 , на теперішній час проживає з його малолітньою донькою ОСОБА_10 , з якою суддя підтримує родинні стосунки.

Апеляційний суд вважає, що викладені обставини можуть викликати сумніви у учасників судового процесу в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_2 під час розгляду даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, з метою виключення сумнівів у стороннього спостерігача в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_2 під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 23 березня 2021 року про арешт майна, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід.

Згідно з абз.5 підпункту 2.3.25 пункту 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне передати матеріали провадження 11-сс/813/642/21 до апарату Одеського апеляційного для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід.

Відвести суддю ОСОБА_2 від розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 23 березня 2021 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000037 від 19 березня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

Матеріали провадження №11-сс/813/642/21 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4