Провадження № 1-кс/686/6541/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 року старший дізнавач СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на речові докази по матеріалам кримінального провадження № 0000637 від 11.06.2021 року, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» model M 2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 : S/N: НОМЕР_3 з позбавленням права на відчуження, користування на вказане майно.
В обґрунтування даного клопотання слідчий зазначив, що 11.06.2021, приблизно о 11:55 год., невстановлена особа, перебуваючи в магазині «АТБ», що знаходиться за адресою: м. Хмельницький вул. Пілотська, 10А, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки « Xiaomi» із сім-картою НОМЕР_4 , чим завдала ОСОБА_4 майнової шкоди на суму, що встановлюється.

11.06.2021 відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000637, за попередньою кваліфікацією вчиненого злочину ч. 1 ст. 185 КК України.

11.06.2021 в ході огляду, за добровільною згодою ОСОБА_5 було вилучено вищевказаний мобільний телефон, а саме мобільний телефон марки «Xiaomi» model M 2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 : S/N: НОМЕР_3 .

Мобільний телефон марки «Xiaomi» model M 2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 : S/N: НОМЕР_3 є процесуальним джерелом фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно: мобільний телефон марки «Xiaomi» model M 2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 : S/N: НОМЕР_3 , оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Власник телефону ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлена про розгляд клопотання телефонограмою.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

По справі необхідно провести ряд досліджень, слідчих дій, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, а також з метою проведення в подальшому експертиз та встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення та викриття інших злочинів, а тому наявна необхідність у накладенні арешту на вилучене майно

Враховуючи положення ст.98 КПК України, є всі підстави вважати, що мобільний телефон марки «Xiaomi» model M 2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 : S/N: НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , є предметом вчинення кримінального правопорушення, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, у цій частині клопотання слідчого є обґрунтованим.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Для проведення необхідних досліджень та забезпечення збереження речового доказу для досягнення мети кримінального провадження та мети ініційованого дізнавачем заходу забезпечення кримінального провадження за переконанням слідчого судді, достатньо накладення арешту на указане майно в частині заборони його відчуження, та розпоряджання, залишивши власнику можливість користуватися телефоном.

З огляду на наведене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000637 від 11.06.2021 року з позбавленням права відчуження та розпорядження на мобільний телефон марки «Xiaomi» model M 2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_1 : IMEI 2: НОМЕР_2 : S/N: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали покласти на старшого дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя