Справа № 953/6991/21
н/п 1-кс/953/5344/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 24.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

31 травня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000446, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Прокурор зазначає, що у період з 2020 по 2021 року підробивши документи та підписи осіб, шахрайським шляхом, відкривши спадкові справи, заволоділи нерухомим майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме належними йому квартирами за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, прокурор вказав, що спадкові справи після смерті ОСОБА_5 відкрили за заявами різних осіб, які не мали ніякого відношення до померлого та не надали нотаріусу жодних підтверджуючих документів про родинні зв`язки із померлим. Крім того, з метою визнання себе спадкоємцями невстановлені особи звернулись із позовами до Дзержинського районного суду міста Харкова.
Прокурор вважає, що зазначене свідчить про відкриття спадкової справи по підробленим документам для подальшої реєстрації права власності на квартиру за одним із членів злочинної групи та можливості протиправного розпорядження квартирою та подальше її відчуження іншим особам.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №252092732, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на даний час, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , право на яке зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, № 618 від 01.03.2021, виданого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 ..
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №252092703, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_4 , на даний час, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , право на яке зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, № 624 від 01.03.2021, виданого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 ..
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №252092668, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , право на яке зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, № 622 від 01.03.2021, виданого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 .
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №258968257, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , право на яке зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, № 614 від 01.03.2021, виданого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 .
Крім того, прокурор вказав, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказані квартири є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Також прокурор зазначив, що квартира, що перебувала у власності ОСОБА_5 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження визнана речовим доказом, у зв`язку з чим у слідства виникла необхідність накласти арешт на житлове приміщення квартири, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що вважаю, що незастосування цього заходу може призвести до зникнення речового доказу, а також перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, клопотання прокурора про арешт майна розглядається без повідомлення власника майна, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
- правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
- наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).
Щодо правової підстави арешту майна слідчий суддя зазначає наступне.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
-збереження речових доказів;
-спеціальної конфіскації;
-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештоване майно , якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів ( ч.10 ст. 170 КПК України).
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна ( ч.11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Як вбачається із витягу з ЄРДР, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 24.03.2021 за №0000446, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, в рамках якого подається дане клопотання (а.с.3).
Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.3 ст.190 КК України внесені до ЄРДР за фактом того, що невстановлені особи у період з 2020 по 2021 рік, підробивши документи та підписи осіб, шахрайським шляхом, відкривши спадкові справи, заволоділи нерухомим майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З актового запису про смерть № 5835 від 22.04.2020 вбачається, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років (а.с.10).
Згідно з даними, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 258968257 від 29.05.2021, право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,2 кв.м., житлова площа 44 кв.м., зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер: 614, виданого 01.03.2021 Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.4-8).
З показань свідка ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту від 19.05.2021 вбачається, що остання працює директором ТОВ «Регіна». З 2005 року по 2020 рік директором ТОВ «Регіна» був ОСОБА_5 . Крім того, повідомила, що ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , близьких родичів у нього не було, дружина померла в 2010 році. Приблизно 12.04.2020 ОСОБА_5 стало погано, каретою швидкої допомоги був доставлений в Лікарню швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Мещанінова. В лікарні поставили діагноз пухлина головного мозку, проте терапевтичне відділення було зачинено і свідок забрала його до себе. Після цього ОСОБА_8 був поміщений до ХОСПІС в районі станції метро «Холодна Гора». Через 2 дні перебування в ХОСПІСІ останній помер, після його смерті ОСОБА_7 віддали його речі. Приблизно через три тижні після смерті ОСОБА_5 додому приїхали невідомі чоловік та жінка, представилися спадкоємцями та попросили забрати речі ОСОБА_5 . Передали чоловіку свідка грошову компенсацію за лікування та поховання ОСОБА_8 , забрали речі. Більше зазначених осіб свідок не бачила (а.с.12-14).
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_9 від 27.05.2021 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом кримінального правопорушення, визнано речовим доказом (а.с.15-16).
Під час розгляду клопотання встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально протиправних дій. У разі неприйняття рішення про заборону розпорядження та відчуження вказаним нерухомим майном може призвести до його втрати.
Слідча суддя приходить до висновку про розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_4 завданням кримінального провадження. Накладення арешту на вказане майно не завдасть шкоди охоронюваним правам та інтересам осіб, а лише забезпечить можливість збереження речових доказів.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково(ч.1 ст.174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).
З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 24.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1