Номер провадження: 11-кп/813/1612/21
Номер справи місцевого суду: 496/1015/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 09 червня 2021 року, якою в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження №0000044 від 29.01.2021 стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 09 червня 2021 року в судовому засіданні в процесі розгляду обвинувального акту в межах кримінального провадження №0000044 від 29.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 07 серпня 2021 року включно, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Мотивуючи зазначене рішення, суд зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідка, потерпілу та інших учасників кримінального провадження, з огляду на його особу, вік, міцність соціальних зв`язків, обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винним.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погодися із оскаржуваною ухвалою з огляду на те, що:

- обвинувачення є необґрунтованим;

- ризики заявлені прокурором не доведені.

Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого та просили її задовольнити.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не прибув, причини неявки не повідомив із будь-якими клопотаннями не звертався.

Апеляційний суд, звертає увагу на положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Біляївському районному суді Одеської області знаходиться кримінальне провадження №0000044 від 29.01.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Що стосується посилань обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу того, що пред`явлене обвинувачення є необґрунтованим, апеляційний суд зазначає, що у даному випадку апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення, оскільки, обвинувачення, відповідно до приписів розділу IV КПК України «Судове провадження у першій інстанції», є предметом судового розгляду, його обґрунтованість або безпідставність встановлюється шляхом дослідження доказів обвинувачення й захисту в судовому засіданні та при ухваленні обвинувального або виправдувального вироку відносно особи, тому на теперішній час твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про безпідставність обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину є передчасним, оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які є посилання в клопотанні, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Проте, зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_6 корисливого злочину, вчиненого повторно, пов`язаного із незаконним проникненням до приміщення та заволодіння чужим майном, тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим (позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років), а також характеристикою особи обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений та офіційно не працевлаштований, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не прийнято та на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, потерпіла та свідки підлягають безпосередньому допиту судом, колегія суддів вважає, що в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу останнього на потерпілу та свідків в зазначеному кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик можливого вчинення ОСОБА_6 інших злочинів, оскільки останній раніше судимий за аналогічний злочин, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та його схильність до вчинення злочинів корисливої направленості.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183 КПК, та з урахуванням наявності на даній стадії розгляду обґрунтованого обвинувачення у скоєні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та запобігання ризикам можливого переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків та продовження ним злочинної діяльності.

Разом з цим, районний суд при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 за відсутності підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК, не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, оскільки положення ч.3 ст.183 КПК щодо обов`язкового визначення розміру застави, як запобіжного заходу відносно особи, крім випадків визначених ч.4 ст.183 КПК, є імперативною нормою, яка підлягає обов`язковому застосуванню.

З огляду на зазначені вище апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції знехтував вимогами ч.3 ст. 183 КПК України, у зв`язку з чим оскаржена ухвала у цій частині не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні низки умисних корисливих злочинів, пов`язаних із викраденням чужого майна.

Враховуючи данні щодо розміру шкоди, яка завдана в даному кримінальному провадженні, обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та майновий стан обвинуваченого, апеляційний суд вважає за необхідне визначити мінімальний розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який на думку апеляційного суду буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд першої інстанції апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 09 червня 2021 року,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.08.2021 року в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять

тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу на відповідний депозитний рахунок Одеського апеляційного суду для зарахування заставних сум.

Обвинувачений ОСОБА_6 звільняється з під варти після внесення застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали становить до 07.08.2021 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4