ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000002 від 02.01.2021 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 травня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костичани Новоселицького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, з ІІІ групою інвалідності, раніше неодноразово судимого:
1)16 липня 2002 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області за ч.3 с.186 КК України до 2-х років позбавлення волі;
2)23 грудня 2005 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання строком на 2 роки; 03 жовтня 2006 року Хотинським районним судом замінено іспитовий строк на 3 роки позбавлення волі;
3)22 листопада 2010 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.185 ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;
4)09 вересня 2014 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області за ч.2 ст.185 КК України до 2-х місяців арешту, скасовано вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 18 листопада 2014 року та призначено покарання у виді 3-х місяців арешту;
5)17 серпня 2020 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 10 березня 2021 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання у виді 3-х років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

__________________________________________________________________________
ЄУНСС: 724/416/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-кп/822/274/21 Доповідач: ОСОБА_1

УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 травня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком суду, невідбутої частини покарання у виді 3-х років позбавлення волі за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2020 року, остаточно до відбування призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання встановлено обчислювати з 10 лютого 2021 року.
Визнано ОСОБА_6 невинуватим за ч.3 ст.185 КК України, в частині таємного викрадення чужого майна (крадіжці), за кваліфікуючою ознакою поєднана із проникненням у житло, а саме викрадення продуктів харчування в обсязі більшому, ніж встановлено судом, та виправдано за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення в обсязі більшому, ніж встановлено судом.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок та призначити більш м`яке покарання за ч.3 ст.185 КК України.
Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції ухвалив вирок без врахування всіх обставин справи, особи обвинуваченого, а покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Звертає увагу на те, що у вчиненому щиро розкаявся, вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, має третю групу інвалідності.
Вказує, що суд першої інстанції за сукупністю вироків призначив надмірно суворе покарання, на яке він не заслуговує.
Зрештою просить змінити вирок та призначити більш м`яке покарання з урахуванням обставин справи та його особи.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, 01 січня 2021 року приблизно о 10 год. 00 хв., в с. Недобоївці, Дністровського району, Чернівецької області, ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, через незачинену хвіртку зайшов на територію житлового домоволодіння, що по АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю сторонніх осіб та впевнившись, що власник ОСОБА_10 , спить у житловому будинку, через незачинені на замок вхідні двері зайшов до кухні житлового приміщення, де діючи умисно, протиправно, таємно, викрав належну на правах власності ОСОБА_8 , бувшу у використанні зимову чоловічу куртку, марки «MANI KANA» розміру «56» вартість якої відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/126-21/63-ТВ/1-Р від 11.01.2021 становить 1383 грн. 33 коп., а також продукти харчування які належать на правах власності ОСОБА_8 після чого, ОСОБА_6 із викраденим з місця вчинення злочину втік та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1701 грн. 53 коп.
Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачувався у викраденні за аналогічних обставин ряду продуктів харчування, які належать на правах власності ОСОБА_8 на загальну суму 5662 грн. 30 коп., однак суд першої інстанції у цій частині виправдав ОСОБА_6 у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення в обсязі більшому, ніж встановлено судом та відсутністю доказів викрадення продуктів харчування саме в такому обсязі.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_8 заперечили проти задоволення поданої апеляційної скарги та просили залишити без змін вирок районного суду.

Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України та доведеність його вини в обсязі, встановленому судом першої інстанції, апелянтом не оспорюється, висновки суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказаних вимог при ухваленні вироку дотримано у повній мірі.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дотримуючись вказаних вимог, суд першої інстанції при призначенні покарання врахував, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває з 2006 року на обліку в лікаря-нарколога.
Враховано судом першої інстанції і позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка наполягала на призначенні більш суворого покарання, що потерпіла підтвердила і під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, вказавши, що обвинувачений є сусідом її батька похилого віку, зловживає алкогольними напоями та неодноразово викрадав у них речі протягом багатьох років.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, судом першої інстанції визнано вчинення злочину повторно.
При цьому колегія суддів залишає поза увагою доводи апеляційної скарги обвинуваченого про наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненому визнав частково, впродовж судового розгляду у суді першої інстанції змінював показання, не відшкодував шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, у потерпілої вибачення не просив, а лише формально розкаявся у вчиненому. Наведене об`єктивно не свідчить про наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, а тому не може бути підставою для пом`якшення призначеного покарання.
Інші дані про особу обвинуваченого, у тому числі про його групу інвалідності, були повною мірою враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
Остаточне покарання призначено ОСОБА_6 у відповідності до ст.71 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим підстав для зміни вироку суду першої інстанції та пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.
Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегією суддів не виявлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

28.07.2021 року
(дата засвідчення копії)