ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/717/21 Справа № 212/3031/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

підозрюваної

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_9 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Горлівка
Донецької області, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2021 року обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 червня 2021 року, визначено заставу у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі

90 800 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та, що існують ризики, а саме, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що слідчий суддя, не проаналізував долучені до клопотання матеріали та не звернув уваги на відсутність будь-яких доказів, які б обґрунтовували підозру за ч.3 ст.185 КК України. Зазначає, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше не судима, є тимчасово переміщеною особою із зони проведення АТО, та з 2016 року має на території м.Кривого Рогу постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, є багатодітною одинокою матір`ю, і має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2006, 2009, 2013 року народження, які навчаються в КЗШ №66.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 10 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 09 квітня 2021 року, яка повідомила, що 09 квітня 2021 року вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_2 , та близько 13:15 год. до неї постукала у двері жінка та запропонувала придбати молоко, після того як вона відкрила двері жінка без дозволу зайшла до приміщення квартири та пішла на кухню, при цьому двері квартири залишились відкриті, після того, як жінка покинула приміщення квартири, вона виявила, що в неї зникли грошові кошти в сумі 12 000 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що 09 квітня 2021 року близько о 15:30 год. їй зателефонувала мати та повідомила, що невідома жінка викрала у неї грошові кошти в сумі 12 000 грн.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10 квітня 2021 року, з якого слідує, що він працює таксистом, неодноразово возив по місту ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та 09 квітня 2021 року возив вказаних осіб з вул.Солов`їна або Мальована на ринок Власівки, далі в район 44-го кварталу м.Кривого Рогу, де вони йому показали, біля якого будинку зупинитись по АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10 квітня 2021 року; а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваної виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, інкримінований їй злочин за ч.3 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, проживає в м.Кривому Розі без реєстрації та в будь-який момент може змінити місце проживання, отже, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою, існує реальний ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований їй злочин.
Крім того, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може знищити, сховати речові докази, які не перебувають у розпорядженні слідчого, що вказує на існування ризику, передбаченого п.2 ст.177 КПК України.
Також, існує ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни змісту їх показань на її користь.
Крім того, ОСОБА_7 не працевлаштована, офіційних джерел для отримання засобів для існування, а отже існує ризик того, що підозрювана може продовжити злочинну діяльність з метою збагачення.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 раніше не судима, є тимчасово переміщеною особою із зони проведення АТО, та з 2016 року має на території м.Кривого Рогу постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, є багатодітною одинокою матір`ю, і має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як з урахуванням обставин інкримінованого їй кримінального правопорушення, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Щодо посилання захисника на те, що слідчий суддя, не проаналізував долучені до клопотання матеріали та не звернув уваги на відсутність будь-яких доказів, які б обґрунтовували підозру за ч.3 ст.185 КК України, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваної, надання оцінку чому, відповідно кримінального процесуального законодавства, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4