ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 661/1782/21 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/565/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: запобіжні заходи
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурор - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ст. 289 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 27 червня 2021 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000104, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою вищевказаного суду від 28 квітня 2021 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , задоволено, продовжено строк його тримання під вартою до 27.06.2021 року, включно.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду захисник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, апелянт зазначає про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які послався прокурор аргументуючи своє клопотання.

Крім того, прокурором не доведено того, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні прокурора.

Також, на думку апелянта, судом не в повній мірі враховані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме те, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до приписів ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку запобіжного заходу, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , судовий розгляд кримінального провадження відносно нього не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора та продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходив з того, що ризики, які мали місце до теперішнього часу не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто умисного злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та знову вчинив кримінальне правопорушення, що вказує на стійкість його злочинник намірів і небажання стати на шлях виправлення, не працевлаштований. не одружений що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, та відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам зазначеним в клопотання прокурора та оскаржуваній ухвалі суду.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого та обрання відносно обвинуваченого нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про те просить апелянт.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження обвинуваченого про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку його тримання під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , в тому числі на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 квітня 2021 року, якою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 289 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 27 червня 2021 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: