УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000177 від 04.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про арешт об`єкта незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташованого за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , в рамках кримінального провадження №0000177 від 04.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні
Слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000177 від 04.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, за за заявою ОСОБА_5 про заволодіння невстановленими особами правами на будинок АДРЕСА_1 , належним ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2020 державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_6 на підставі документів: технічного паспорту, без номера, виданий 12.03.2020 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», (виконано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 ), замовник ОСОБА_8 , та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія, номер ОД 15, виданою 22.04.2011, Інспекцією ДАБК в Одеській області, за заявою з реєстраційним номером 38925406 від 12.03.2020 від імені ОСОБА_8 зареєстровано житловий будинок площею 401,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності за ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ та зареєстровано об`єкт нерухомого майна за 101.

Згідно відомостей Реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, відсутні відомості щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія, номер ОД 15, виданою 22.04.2011.

Згідно відомостей КП «Бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 , з 23.01.1989 року по 20.09.2002 рік зареєстровано право власності на долю домоволодіння АДРЕСА_3 за ОСОБА_9 , а з 24.09.2002 за ОСОБА_5 .

Згідно відомостей КП «Бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 за адресою: АДРЕСА_2 право власності на нерухоме майно не зареєстроване.

В ході допиту в якості потерпілого, ОСОБА_5 , вказав, що йому на праві приватної власності належала частина житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі договору дарування (від ОСОБА_9 ) від 20.09.2002, а земельною ділянкою під зазначеним будинком, яким він користується на законних підставах, вона перебуває в комунальній власності. Однак, в 2005 році, враховуючи, що зазначена частка будинку, яка він отримав у подарунок, являвся спільною будівлею із сусідами ділянки № НОМЕР_1 , та перебував у досить занедбаному стані, ОСОБА_5 за згодою із сусідами захотів відокремити належну йому частину будівлі окремо та привести її до ладу.

В квітні 2005 він отримав дозвіл в Приморській районній адміністрації на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (Розпорядження № 1074 від 06.04.2005) та 15.06.2005 отримав дозвіл ІДАБК на виконання будівельних робіт та в період з 2006 по 2008 рік ним було збудовано 2 поверховий будинок на місці старого будинку,однак, в зв`язку із обставинами, надалі будівництво будинку було припинено і він не був введений в експлуатацію.

Так, 29.12.2020 від свого сина - ОСОБА_10 дізнався, що останній на сторінці Інтернет - платформи об`яв «OLX» побачив об`яву про продаж будинку, площею 401 м2 в Аркадії в місті Одесі із численними фотознімками, виконаними як з вулиці, так і в середині будинку, належного батькові - будинку АДРЕСА_1 , також в об`яві зазначалось, що всі правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку є в наявності у господарів.

В подальшому під час зустрічі із ріелтором, остання вказуючи на карті саме на будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , і зазначаючи, що мова йде про продаж саме цього будинку, надала в електронному вигляді копії документів на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а саме :

- технічний паспорт, без номера, виданий 12.03.2020 ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», (виконано інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 ), замовник ОСОБА_8 ,

- декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія, номер ОД 15, виданою 22.04.2011, Інспекцією ДАБК в Одеській області, за заявою з реєстраційним номером 38925406 від 12.03.2020 від імені ОСОБА_8

- державний акт на земельну ділянку на ОСОБА_8 від 03.03.1999 року.

Слідчим 08.04.2021 винесено постанову про визнання речовим доказом об`єкт незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого, як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2020 відкрито розділ та зареєстровано об`єкт нерухомого майна за 101., та зареєстровано право власності за ОСОБА_8 .

Так, відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону).

Пунктом 3 частини третьої статті 10 Закону визначено, зокрема, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

За наявною інформацією встановлено, що державним реєстратором проведено реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за відсутності запиту та відповіді Бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації прав на нерухоме майно та відсутності декларації про готовність об`єкта до експлуатації у Реєстрі будівельної діяльності .

На підставі викладеного, з метою встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення невстановленими особами, злочинні дії яких направлені на протиправну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а також для збереження речових доказів виникає необхідність у накладенні арешту на об`єкт незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого, як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2020 відкрито розділ та зареєстровано об`єкт нерухомого майна за 101, та зареєстровано право власності за ОСОБА_8 .

Обґрунтування клопотання
Як вбачається з клопотання, слідчий управлінням ГУНП в Одеській області, обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000177 від 04.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчим 08.04.2021 винесено постанову про визнання речовим доказом об`єкт незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого, як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2020 відкрито розділ та зареєстровано об`єкт нерухомого майна за 101., та зареєстровано право власності за ОСОБА_8 .

Слідчий за погодженням з прокурором звертається з клопотанням про накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого, як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів та підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, у тому числі даний об`єкт будівництва, на думку слідства є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилається на ч. 3 ст. 170 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і документів, якщо у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Разом з тим, сторона обвинувачення зазначає, що відповідно до ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності, в розмірі 1/1 частки, належить ОСОБА_8 .

Доводи сторін
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явиличя, разом з тим, від слідчого надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за її відсутності.
У своєму клопотанні сторона обвинувачення, просить розгляд справи провести за відсутності власника майна, зважаючи на можливість вжиття неправомірних дій щодо майна до прийняття рішення судом.
Мотивація суду
Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням клопотання сторони обвинувачення, а також положень ст.ст. 107, 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності власника майна, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Правова підстава для арешту майна
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

З клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів вбачається, що об`єкт незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого, як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2020 відкрито розділ та зареєстровано об`єкт нерухомого майна за 101, та зареєстровано право власності за ОСОБА_8 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та присутня наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказаний об`єкт будівництва є доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом кримінально протиправних дій.

Так, відповідно до постанови слідчого про доручення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, від 08.04.2021 року, об`єкт незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого, як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2020 відкрито розділ та зареєстровано об`єкт нерухомого майна за 101, та зареєстровано право власності за ОСОБА_8 , - визнаний речовим доказом по справі.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження зазначеного у клопотанні майна, з накладенням заборони розпорядження таким майном, здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо нього, а також заборони здійснювати будь-які будівельні та монтажні роботи на об`єктах.

В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження
Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000177 від 04.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва, без реєстраційного номеру, що не введений в експлуатацію, розташований за фактичною адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого, як об`єкту житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 401,1 кв.м, житлова площа 112,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2020 відкрито розділ та зареєстровано об`єкт нерухомого майна за 101, та зареєстровано право власності за ОСОБА_11 , шляхом заборони розпорядження таким майном, здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо нього, а також заборони здійснювати будь-які будівельні та монтажні роботи на об`єктах.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1