ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5111/20 Номер провадження 11-сс/814/162/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 25 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя частково задовольнив клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000075 та наклав арешт на грошові купюри номіналом 200 грн (КЕ5227993, СЕ6367027, СН4239444, ВЖ3592379, ХЗ8172934, КН1119752, УЛ9790009, ТЄ1584781, ВШ2193399, СЗ3925964, СИ8254234, УИ1552417, ЄЮ1274134, КЖ9247455, ВХ2847477, УА3779766, ХЕ4937014, ЗБ0123274, МА4989281, СГ6912501), виявлені та вилучені 08 липня 2020 року під час проведення обшуку автомобіля «Honda Accord», днз НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що вилучені під час обшуку автомобіля грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, а тому незастосування арешту майна може перешкодити кримінальному провадженню з огляду на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
При цьому зазначає, що слідчий пропустив 72-годинний строк для усунення недоліків клопотання, встановлений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 липня 2020 року.
Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_1 не мала права розглядати клопотання про арешт майна, оскільки вона вже приймала рішення про його повернення для усунення недоліків.
Також стверджує про порушення слідчими суддями процесуальних строків як при поверненні клопотання слідчого так і під час його розгляду по суті.
Зазначає, що дружина підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_10 , яка є власником автомобіля «Honda Accord», днз НОМЕР_1 , не була повідомлена про розгляд клопотання про арешт майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про відсутність визначених законом підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000075 за ч.3 ст.368 КК України
08 липня 2020 року проведено обшук автомобіля «Honda Accord», днз НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , під час якого вилучено певне майно та грошові кошти.
Відповідно до копій документів Укрпошти, які надав прокурор слідчому судді, 09 липня 2020 року слідчий поштою направив до Октябрського районного суду м. Полтава клопотання про арешт майна, яке надійшло до суду 14 липня 2020 року.
Цього ж дня слідчий суддя ухвалою повернув клопотання про арешт майна, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Після отримання 17 липня 2020 року ухвали слідчого судді, усунувши недоліки, слідчий 20 липня 2020 року повторно направив до суду клопотання про арешт майна.
28 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтава своєю ухвалою знову повернув клопотання слідчого про арешт майна, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Після отримання 29 липня 2020 року ухвали слідчого судді, усунувши недоліки, слідчий 31 липня 2020 року повторно направив до суду клопотання про арешт майна.
Цього ж дня ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава клопотання слідчого було задоволене частково та накладено арешт на відповідне майно і грошові кошти.
Після скасування цього рішення апеляційним судом через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, за результатами нового розгляду клопотання, 09 листопада 2020 року слідчий суддя відмовив у накладенні арешту на майно, зазначивши, що слідчий звернувся з відповідним клопотанням поза межами строку, встановленого ч.5 ст.171 КПК України.
16 грудня 2020 року апеляційний суд скасував ухвалу слідчого судді від 09 листопада 2020 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначив новий розгляд клопотання слідчого про арешт майна, вказавши, що висновки про відмову у задоволенні клопотання з огляду на порушення слідчим приписів ч.5 ст.171 КПК України є помилковими.
Згідно з ч.3 ст.415 цього Кодексу, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Отже, відсутні підстави стверджувати про порушення стороною обвинувачення строків як звернення з клопотанням про арешт майна, так і усунення його недоліків.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на грошові кошти, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Як вбачається з протоколу обшуку від 08 липня 2020 року в автомобілі «Honda Accord», днз НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , виявлено та вилучено, зокрема, двадцять купюр номіналом 200 грн (КЕ5227993, СЕ6367027, СН4239444, ВЖ3592379, ХЗ8172934, КН1119752, УЛ9790009, ТЄ1584781, ВШ2193399, СЗ3925964, СИ8254234, УИ1552417, ЄЮ1274134, КЖ9247455, ВХ2847477, УА3779766, ХЕ4937014, ЗБ0123274, МА4989281, СГ6912501).

Згідно з протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 07 липня 2020 року, саме ці купюри були залучені та використані на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_11 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та в подальшому визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000075.
Відповідно до частини першої статті 256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.
З огляду на те, що вказані грошові купюри номіналом 200 грн є предметом кримінального правопорушення, визнані речовим доказом та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і є власністю держави, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення на них арешту.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.
Всупереч доводам захисника, розгляд клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника автомобіля, в якому був проведений обшук, не є підставою для скасування судового рішення з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
З матеріалів провадження вбачається, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава 25 січня 2021 року за участю прокурора, слідчого, захисника, а також підозрюваного ОСОБА_8 .
При цьому слідчий у клопотанні не порушував питання про арешт майна, яке належить ОСОБА_10 , а саме по собі право власності у неї на автомобіль, яким користується ОСОБА_8 і де було вилучене його майно, не зобов`язує слідчого суддю розглядати в даному випадку клопотання з її участю.
Не дотримання слідчим суддею передбаченого ч.6 ст.173 КПК України строку розгляду клопотання в даному випадку не є підставою для відмови у накладенні арешту на грошові кошти, які були залучені та використані для проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину.
Всупереч доводам апеляційної скарги, в матеріалах провадження відсутні дані про наявність визначених кримінальним процесуальним законом (ст.75, ст.76 КПК України) обставин, які унеможливлюють розгляд клопотання про арешт майна слідчим суддею ОСОБА_1 .
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 25 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000075 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4