Справа № 130/2113/20
Провадження №11-кп/801/1037/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000408, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 27.07.2020 за апеляційною скаргою з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 , а саме з 27 липня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін, продовживши до вступу вироку в законну силу але не більше 60 днів - до 20 серпня 2021 року.

Судом установлено, що згідно наказу МВС України №357 від 27.04.2020 «Про затвердження інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», на чергування у форменному одязі, зі спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю, відповідно до розстановки нарядів, затвердженого начальником Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, заступили інспектор Сектору реагування патрульної поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та поліцейський Сектору реагування патрульної поліції Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант ОСОБА_10 з метою охорони публічної безпеки та порядку, а також виявлення та припинення адміністративних і кримінальних правопорушень на території міста Жмеринка Вінницької області.
Під час несення служби о 23:00 год. 26.07.2020 до чергової частини Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про спрацювання тривожної кнопки в кафе «Люксор» за адресою: м. Жмеринка, вул. Шекінська, 58, яке було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень №4468 та на реагування якого був відправлений екіпаж в складі поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Прибувши на місце виклику, працівники поліції підійшли до одного із відпочиваючих у вказаному закладі, який поводив себе агресивно по відношенню до оточуючих, яким виявився ОСОБА_11 , з метою припинення конфлікту.
Однак ОСОБА_11 , ігноруючи законні вимоги працівників поліції, продовжував виражатися нецензурною лайкою на адресу правоохоронців. В подальшому, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 , діючи відповідно до вимог ст.ст. 44, 45 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали застосовувати до останнього заходи фізичного примусу та спеціальні засоби.
Саме в цей час, 26.07.2020 о 23:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поряд, усвідомлюючи, що працівники поліції виконують службові обов`язки, пов`язані із припиненням протиправних дій його брата ОСОБА_11 , підбіг до правоохоронців та спільно із невстановленою особою, умисно наніс по тілу ОСОБА_10 численні удари ногами, спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта №77 від 10.09.2020 у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9-го ребра справа, який тягне за собою тривалий розлад здоров`я (понад 21 добу) та належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, перелом кістки лівої очниці, забійна рана лівої очниці, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням працівником службових обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2021 року в частині призначення покарання. Просить винести нове рішення, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на один рік.
Апеляційна скарга з доповненням мотивована тим, що суд не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив обвинуваченому надто суворе покарання, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, надавав правдиві покази щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, щиро жалкує про вчинене, просив вибачення у потерпілого, потерпілий просив суд його суворо не карати.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями з підстав, викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Проте, наведені в апеляційній скарзі захисника, доводи про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання, апеляційний суд вважає обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, суди повинні суворо дотримуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарань, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Окрім наведеного відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи», чого суд першої інстанції не дотримав.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Обставини, що пом`якшуються покарання повне визнання вини та каяття у вчиненому, те, що обвинувачений ОСОБА_8 відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, на обліку в психіатра та нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, попросив вибачення у потерпілого.
Посилання ж суду першої інстанції на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 хоча раніше не судимий за ст.89 КК України, однак притягувався до кримінальної відповідальності, даний злочин вчинив в період домашнього арешту, обраного за підозрою у вчиненні іншого кримінального правопорушення, не ґрунтуються на законі, оскільки такі дані про особу винного не можуть прийматись до уваги при призначенні покарання.
На переконання апеляційного суду кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.
З урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, які були встановлені судом першої інстанції та перераховані у вироку, з урахуванням особи винного, його готовності понести покарання, позицію потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого, дають підстави вважати, що призначене покарання у виді позбавлення волі на певний строк є правильним, проте розмір призначеного покарання є явно несправедливим внаслідок суворості. Тому останньому необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.345 КК України, а саме у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
Таким чином, згідно ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0000408, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 27.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, змінити в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Вважати засудженим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України до 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 (трьох) місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: