У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/5614/21

№ 1-кс/183/1030/21

17 серпня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 14.08.2021 року до ЄРДР за № 0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.08.2021 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що поліцейськими УПП ГУНП в Дніпропетровській області на стаціонарному посту, який розташований на 159 км. траси М-29 Новомосковського району Дніпропетровської області, зупинений автомобіль марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке не відповідає встановленому зразку. На місце пригоди було направлено слідчо-оперативну групу.
13.08.2021 року слідчим проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, що знаходиться біля стаціонарного посту, який розташований на 159 км траси М-29 Новомосковського району Дніпропетровської області. На вказаній ділянці місцевості знаходився водій автомобіля марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_3 , який добровільно видав посвідчення водія серії НОМЕР_2 на його ім`я. Під час огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , поміщене до спеціального пакета №SUD2042585 та вилучено до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Вказаний факт дізнавачем сектору дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 14.08.2021 року внесено до ЄРДР за № 0000195 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
16.08.2021 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні визнане речовим доказом, оскільки може містити на собі сліди кримінального проступку.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Арештом майна, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у даному випадку, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення та підлягає збереженню.
Оскільки посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є основним об`єктом кримінального проступку, по ньому буде проводитися судова експертиза документів, яка вже на даний час призначена до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України в Дніпропетровській області, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженню є необхідним.

В судове засідання прокурор не з`явився у зв`язку з обмеженнями, встановленими введенням в Україні карантину. Слідчий суддя вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, дослідивши надані прокурором докази, а також проаналізувавши наведені аргументи щодо необхідності накладення арешту на тимчасове вилучене майно, вважає, що підстав, зазначених у клопотанні, немає.

Закон України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Згідно зі статтею 35 зазначеного документа поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

У той же час поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Своєю постановою КАС ВС від 15.03.2019 №686/11314/17 (К/9901/15541/18) визначив, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа

- вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав);

- у разі, якщо поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірними.

- зазначене свідчить про відсутність належних та допустимих доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки патрульний не задокументував і не довів факт порушення ПДР, Верховний Суд вважає вимогу щодо пред`явлення водієм посвідчення неправомірною.

Як вбачається з наданих прокурором до клопотання доказів, в рапорті інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_4 , ним не зазначалося причини зупинення транспортного засобу, зазначеного в наведеному законодавстві. Тому слідчий суддя вважає, що інспектор не мав права вимагати пред`явлення водієм посвідчення, а тому воно не може бути належним доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає за необхідність застосувати доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульовану ЄСПЛ у рішеннях у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж. Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 14.08.2021 року до ЄРДР за № 0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Вилучене майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно повернуто особі, у якої його було вилучено - ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1