465/5142/21
1-кс/465/1438/21
У Х В А Л А

08.07.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000509 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:
Дізнавач СД ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.
Клопотання мотивує тим, що ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000509 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Як зазначено в клопотанні дізнавача, в ході розслідування встановлено, що 05.07.2021 року у ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт інспектора УПП у Львівській області ДПП про те, що 05.07.2021 року близько 17.00 год. по вул.. В. Великого, 2 у м. Львові під час оформлення адміністративних матеріалів водій ОСОБА_5 пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 з вказаними невірними даними та ознаками підробки.
05.07.2021 року дізнавачем СД ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 під час огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 65 в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.09.1996 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки інформація, яка міститься у даному посвідченні, може містити інтерес для досудового розслідування та в подальшому може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.
Дізнавач у клопотанні вказує, що зазначене вище посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.09.1996 року на ім`я ОСОБА_5 , постановою від 06.07.2021 року визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження, а тому, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні просить накласти на посвідчення водія арешт.
Дізнавач ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що нею проводиться дізнання у кримінальному провадженні №0000509 від 06.07.2021 року по факту використання підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , в рамках якого нею внесено клопотання про арешт такого посвідчення. Однак, на даний час підстав для арешту посвідчення водія немає, адже органом дізнання отримано інформацію про те, що посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.09.1996 року видавалося водієві уповноваженим органом поліції. Тому, як пояснила дізнавач, буде вирішуватися питання про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що згідно положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши дізнавача ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні підлягає поверненню дізнавачу з наступних підстав.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з положеннями ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000509 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, по факту використання ОСОБА_5 підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.09.1996 року.
Постановою дізнавача СД ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 06.07.2021 року вказане посвідчення визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та долучене до матеріалів останнього.
У судовому засіданні з`ясовано, що в поданому клопотанні дізнавача зазначається лише про те, що інформація, яка міститься у зазначеному вище посвідченні водія, може містити інтерес для досудового розслідування та в подальшому може бути використана як доказ у кримінальному провадженні. Таким чином, дізнавачем не конкретизовано, як цього вимагають положення п.1 ч.2 ст.170 КПК України, підстави застосування арешту майна. Більш того, узагальнююче посилання дізнавачем на досягнення мети збереження речового доказу не містить обґрунтування необхідності вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна (для проведення подальших судових експертиз, процесуальних дій з арештованим майном тощо) і неможливості збереження доказу в інший спосіб, зокрема шляхом зберігання при матеріалах провадження.
А тому, з урахуванням наведеного та беручи до уваги, що дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні особисто підтвердила відсутність потреби в накладенні арешту на посвідчення водія, яке, як нею встановлено після подачі клопотання до суду в ході проведення дізнання, в дійсності видавалося уповноваженим органом поліції, що в подальшому слугуватиме підставою для закриття кримінального провадження, відповідне клопотання про арешт майна слід вважати таким, що не відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає поверненню дізнавачу.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст.170-172 КПК України,-

ухвалив:
Клопотання дізнавача СД ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000509 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - повернути дізнавачу СД ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1