Провадження № 1-кп/752/732/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 00015000 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, працюючого менеджером з продажу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.11.2004 р. вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
- 14.06.2005 р. вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці,
- 23.12.2010 р. вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік,
- 07.02.2012 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 395 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
- 01.04.2013 р. вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
- 29.05.2013 р. вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
- 17.10.2013 р. вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у чиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 08.10.2019 р. о 12 год. 50 хв., перебуваючи неподалік від входу станції метро «Голосіївська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, побачив біля дерева ін`єкційний шприц одноразового використання ємкістю 3 мл з вмістом безбарвної речовини, зрозумівши, що у ньому знаходиться наркотичний засіб метадон, забрав шприц собі. Після чого, пішов до вестибюлю станції «Голосіївська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де о 13 год. 00 хв.. був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що має ін`єкційний шприц одноразового використання з наркотичним засобом метадон. У кімнаті поліції, у присутності двох понятих, у ОСОБА_4 із зовнішньої правої кишені куртки, яка була на ньому, працівником поліції виявлено та вилучено ін`єкційний шприц одноразового використання ємкістю 3 мл з вмістом безбарвної речовини.

Згідно висновку експерта №11-2/6216 від 05.11.2019 р. у наданій на дослідження безбарвній рідині масою 1,002 г виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено. Маса метадону в рідині становить 0,070 г.

Метадон згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 2», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Тобто, ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному аткі. Пояснив, що 08.10.2019 він знаходився на зупинці біля метро Голосіївська, на зупинці за деревом побачив шприц із наркотичною речовиною, оскільки він раніше вживав, він зрозумів, що там метадон. Спустившись у метро, його зупинили працівники поліції, яким він повідомив, що має наркотичний засіб. Наркотичний засіб взяв, щоб вжити, оскільки на той час працював на будівництві і хотів так розслабитись. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Зазначив, що став на шлях виправлення, офіційно працює, одружений.

Суд, після виконання вимог ст. 348 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, у відповідності до ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, судових витрат, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, данні про його особу, згідно яких за місцем проживання він характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимого, в тому числі за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, останній раз більше 7-ми років тому, одружений, працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 та визначена у ст. 67 КК України є рецедив злочину.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 наявність обставини, що пом`якшує та обтяжує його покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, проте вважає, що його виправлення можливе без ізоляції його від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: ін`єкційний шприц одноразового використання з вмістом наркотичного засобу метадон 0,070 г, що знаходиться у камері зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати, в сумі 1256 (тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп. на залучення експерта.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1