печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000143 від 13.06.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.ст. 170, 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2016 року, на грошові кошти, в рамках кримінального провадження №0000143 від 13.06.2016 року.

Особа, що подала клопотання, слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки не повідомили. На адресу суду надійшли заперечення старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 , який останній просив відмовити у задоволенні клопотання.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, надходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2016 року, накладено арешт на грошові кошти, в рамках кримінального провадження №0000143 від 13.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, до матеріалів клопотання не додано ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2016 року, якою було накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000143 від 13.06.2016 року, що унеможливлює встановлення наявності факту накладення арешту та того, що арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000143 від 13.06.2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1