Справа № 632/769/21
провадження № 1-кс/632/64/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
/про повернення клопотання /

23 квітня 2021 року слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , отримавши клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 08.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 356 КК України, в порядку підготовки до розгляду, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2021 адвокат ОСОБА_2 , яка є представником потерпілого ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000016 від 08.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ст. 356 КК України, а саме за заявою ОСОБА_4 про те, що 08.04.2021 невстановлена особа, знаходячись за адресою: Харківська область, м.Первомайський, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинила дії, правомірність яких оспорює ОСОБА_4 , чим спричинила матеріальні збитки останній.

20.04.2020 ОСОБА_3 визнано потерпілим в кримінальному провадженні № 0000016.

22.04.2021 ОСОБА_3 органу досудового розслідування подано позовну заяву про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 67344 гривень.

У клопотанні представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_5 зазначено, що 19.11.2020 ОСОБА_3 придбав транспортний засіб ВАЗ 2110 2007 року випуску, VIN-код транспортного засобу НОМЕР_1 , у ОСОБА_6 за 2400 доларів США, що станом на 22.04.2021 року складає 67344 гривень, за офіційним курсом НБУ.

ОСОБА_6 надала на ім`я ОСОБА_3 посвідчену нотаріально довіреність, з правом зняття з реєстрації транспортного засобу, продажу тощо. Але зареєструвати право власності згідно довіреності від 19.11.2020 на вищевказаний транспртний засіб на своє ім`я ОСОБА_3 не встиг, оскільки автомобіль зламався, внаслідок чого ОСОБА_3 віддав транспортний засіб третім особам для проведення ремонту.

Коли автомобіль був відремонтовано, то ОСОБА_3 попросив ОСОБА_7 забрати транспортний засіб ВАЗ 2110, яким він керував на підставі довіреності від 19.11.2020 року, з СТО.

ОСОБА_7 транспортний засіб з СТО забрала, але повертати ОСОБА_3 відмовилась, просила щоб останній віддав їй неіснуючий борг в розмірі 7000 гривень.

05.03.2021 мати ОСОБА_3 . ОСОБА_4 звернулась до поліції із заявою про незаконне заволодіння ОСОБА_7 транспортним засобом.

08.04.2021, відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області, заяву ОСОБА_4 внесено до ЄРДР з попередньою кваліфікацією діяння за ст. 356 КК України.

В ході проведення досудового розслідування стало відомо, що ОСОБА_7 зняла з реєстрації транспортний засіб ВАЗ 21110 2007 року випуску, VIN-код транспортного засобу НОМЕР_1 , а 12.03.2021 транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_8 , сином ОСОБА_7

22.04.2021 із оголошення на сайті RSТ ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_8 автомобіль ВАЗ 21110 2007 року випуску, VIN-код транспортного засобу НОМЕР_1 , виставлено на продаж.

Тобто існує реальний ризик відчуження транспортного засобу, який є доказом у кримінальному провадженні, а також є засобом забезпечення цивільного позову.

Таким чином, в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на спірний автомобіль.

Вивчивши клопотання та письмові докази, якими воно обґрунтоване, доходжу висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, вказане кримінальне провадження розслідується за фактом самоправства і на даний час підозру у вчиненні розслідуваного проступку жодній особі не пред`явлено.

Згідно відомостей з витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 22.04.2021, запитувач ОСОБА_2 , транспортний засіб ВАЗ 21101 2007 року випуску, VIN-код транспортного засобу НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 , перереєстровано 12.03.2021 на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, кількість власників 2.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, д.н. НОМЕР_2 , останній зареєстровано вдруге 12.03.2021 за ОСОБА_8 .

Окрім цього, матеріали містять копію довіреності від 19.11.2020, якою ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_3 на керування та розпорядження, з правом виїзду за кордон, належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_3 , виданого 17.03.2020 ТСЦ6349, ВАЗ 21101, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Разом з цим, у частині 3 цієї ж статті зазначено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Проте, представником цивільного позивача не конкретизована мета накладення арешту на транспортний засіб, т.я. у клопотанні зазначено «що існує реальний ризик відчуження транспортного засобу, який є доказом у кримінальному провадженні, а також є засобом забезпечення цивільного позову», проте, у цивільному позові від 22.04.2021 не йдеться про заходи забезпечення, що позбавляє слідчого суддю вирішити питання відповідно до ч.2 ст.173 КПК України.

Так, в супереч ст. ст. 170, 171 КПК України в поданому клопотанні належним чином не вмотивовані підстави для арешту транспортного засобу, т.я. у клопотанні зазначено «що існує реальний ризик відчуження транспортного засобу, який є доказом у кримінальному провадженні, а також є засобом забезпечення цивільного позову», проте, у цивільному позові від 22.04.2021 не йдеться про заходи забезпечення. Також, не зазначено, чи набула будь-яка особа статусу підозрюваного, що давало б підстави визначити, хто саме несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, відповідний процесуальний документ до клопотання не доданий.
Окрім цього, хоч в клопотанні і зазначено про наявність в даному кримінальному провадженні цивільного позивача, яким заявлений позов, проте не представлені докази факту завдання шкоди ОСОБА_3 на зазначений розмір.
Також, суд звертає увагу, що долучені до клопотання письмові докази, належним чином не завірені, а тому суд не може переконатися в їх аутентичності .
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Згідно ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення будь-яких справ чи клопотань справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Зважаючи на вищезазначену неповноту, яка унеможливлює судовий розгляд даного клопотання, вважаю необхідним матеріали клопотання повернути представнику цивільного позивача для усунення недоліків впродовж сімдесяти двох годин.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 110, 170, 172, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника цивільного позивача - адвокат ОСОБА_2 про накладення арешту на транспортний засіб - повернути для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1