Провадження № 1-кс/643/2511/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.06.2021 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098 від 18.05.2021, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення з клопотанням до суду на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі продажу квартири №747 від 16.04.2021), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири та розпоряджатися нею.
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001098 від 18.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, тобто шахрайство, вчинене у великих розмірах. До Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області 17.05.2021 надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_2 . Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що кватира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала його рідній бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкала у зазначеній квартирі з його рідним батьком ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його цивільною дружиною - ОСОБА_9 . Після смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_6 разом зі своєю цивільною дружиною переїхав мешкати за адресою: АДРЕСА_3 , щоб доглядати за ОСОБА_7 , яка є інвалідом та яка перебуває у тяжкому стані, у зв`язку з перенесеним інсультом. Повернувшись 19.04.2021 до дому за адресою мешкання, ОСОБА_6 , виявив, що замки вхідних дверей до квартири були замінені. Встановлено, що 12.04.2021 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 посвідчено довіреність №281/282 відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_11 (свою рідну сестру) розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 . Дану довіреність у зв`язку з хворобою та похилим віком ОСОБА_12 підписує ОСОБА_13 . Далі, 16.04.2021 ОСОБА_11 , яка діє від імені ОСОБА_7 продає зазначену квартиру ОСОБА_4 (договір купівлі продажу квартири №747 від 16.04.2021, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 ). Наразі встановлено, що ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_11 . В свою чергу ОСОБА_13 є співмешканкою ОСОБА_4 . Вищезазначена квартира є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом скоєного злочину, що набутий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, наразі є всі підстави вважати, що квартирою АДРЕСА_1 заволоділи шахрайським шляхом, тому є підстави для накладення арешту шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, оскільки вона може бути відчужена третім особам. Також, прокурор просила розглянути клопотання без виклику особи, у власності якої знаходиться вищевказане майно, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити посилаючись на викладені у ньому доводи.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи клопотання прокурора та положення ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення виконання арешту майна, визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання й додані матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001098 від 18.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за фактом того, що 17.05.2021 до Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою по АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належала його бабусі ОСОБА_7 , 1948 р.н.
Приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 , 12.04.2021 посвідчено довіреність №281/282 відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_11 розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 . Дану довіреність у зв`язку з хворобою та похилим віком ОСОБА_12 підписує ОСОБА_13 .
Відповідно до договіру купівлі-продажу квартири №747 від 16.04.2021, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , від імені ОСОБА_7 , продала зазначену квартиру ОСОБА_4 .
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак, незважаючи на зазначення режиму речових доказів щодо майна, про арешт якого клопоче прокурор, відповідна постанова до матеріалів клопотання не додана.

На переконання слідчого судді, прокурором не обґрунтовані достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.190 КК України, а тому можливість використання майна, щодо якого клопоче прокурор, в якості речового доказу є суперечливою.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки прокурором не доведена обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, не обґрунтована та недоведена необхідність такого арешту, а відтак можливість використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні, тому правові підстави для арешту майна - відсутні.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098 від 18.05.2021 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1