Провадження № 11-сс/4823/216/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2021 року якою задоволено клопотання про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2021 за №0000456, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та накладено арешт на уламки дзеркала автомобіля, чохол зі штучної шкіри чорного кольору з керма автомобіля, автомобіль «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , що зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ОСОБА_7 , та перебував у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі, відповідно до положень статті 98 КПК України, зокрема автомобіль, відповідають критеріям речових доказів, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, автомобіль зберіг на собі сліди правопорушення, а тому з метою збереження і недопущення втрати речових доказів виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому слідчий суддя зазначив, що такі обмеження інтересів власників і володільців майна є співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Вказана ухвала слідчого судді оскаржена власником майна ОСОБА_7 . Автор апеляційної скарги просить скасувати ухвалу слідчого судді від 01 червня 2021 року, як незаконну, та повернути транспортний засіб, а саме автомобіль «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 його законному власнику.

Апелянт мотивуючи свої вимоги зазначає, що піддавшись психологічному тиску з боку працівників поліції власник авто надала транспортний засіб для огляду та за усною вимогою передала ключі та технічний паспорт на автомобіль. При цьому технічний паспорт було повернуто, а ключі та транспортний засіб без будь-яких процесуальних документів було вилучено. І лише 04.06.2021 року при зверненні до слідчого у кримінальному провадженні було отримано оскаржувану ухвалу про арешт вказаного автомобіля.

На переконання власника майна слідчим суддею не в повному обсязі з`ясовані всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або такої відмови.

Так, при вирішенні вказаного питання судом не враховано наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що, на переконання апелянта, вказує про невідповідність висновків суду.

Особливу увагу звертає на наступні моменти:

- власник майна не мала статусу підозрюваного у кримінальному провадженні в якому накладено арешт, а отже не є суб`єктом ст. 170 КПК України;

- слідчим суддею не обґрунтовано яким саме чином майно ОСОБА_7 має відношення до кримінального провадження за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки майно набуте в законний спосіб, і взагалі, не доведено що воно є об`єктом кримінального правопорушення.

Саме ці підстави, на думку автора скарги, свідчать про однобічність та необ`єктивність судового розгляду, а вказаний арешт майна порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

В засіданні апеляційного суду власник майна підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав в ній зазначеній.

Прокурор у кримінальному провадженні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, у зв`язку із законність судового рішення та безпідставністю вимог скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді за обставинами справи, адвоката, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З досліджених судом матеріалів долучених до клопотання про арешт майна встановлено, що 30 травня 2021 року до ЄРДР за №0000456 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця ДТП 30 травня 2021 року було вилучено уламки дзеркала від автомобіля «Renault».

30 травня 2021 року від власника автомобіля «Renault Clio Symbol» ОСОБА_7 та громадянина ОСОБА_9 було отримано добровільну згоду на огляд автомобіля (а.с.14,15) та під час огляду транспортного засобу «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , що зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ОСОБА_7 , та перебував у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з керма цього автомобіля знято чохол зі штучної шкіри чорного кольору та вказаний автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському РВП ГУНП в Чернігівській області.

Уламки дзеркала автомобіля, чохол зі штучної шкіри чорного кольору з керма автомобіля, автомобіль «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду від 30.05.2021 року транспортного засобу «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 (а.с.11-13) було виявлено зовнішні пошкодження, а саме: на передньому бампері з правої сторони тріщина та часткова відсутність фарби; на передньому правому крилі біля фари нашарування синьої фарби, за яким тріщина з нашаруванням такої ж фарби, під якою відсутня частина фарби та шпаклівки; відсутнє праве дзеркало заднього виду.

Тобто, аналізуючи дані встановлені на сьогоднішній день в ході досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку про причетність вказаного транспортного засобу до злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який розслідується Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області, про що свідчать зовнішні пошкодження автомобіля та уламки вилучені при огляді місця ДТП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення вказаного питання, враховано правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до однозначного висновку, що майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, в супереч доводам апеляційної скарги, що власник майна не мала статусу підозрюваного у кримінальному провадженні в якому накладено арешт, а отже не є суб`єктом ст. 170 КПК України, колегія суддів стверджує, що арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, яка не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що слідчим суддею не обґрунтовано яким саме чином майно ОСОБА_7 має відношення до кримінального провадження за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки майно набуте в законний спосіб, і взагалі, не доведено що воно є об`єктом кримінального правопорушення.

Так, слідчий суддя при перевірці матеріалів доданих до клопотання слідчого встановив, що зокрема автомобіль, відповідає критеріям речових доказів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та автомобіль зберіг на собі сліди правопорушення.

Дані обставини перевірені колегією суддів апеляційної суду, про що вказано вище, виходячи з протоколу огляду від 30.05.2021 року транспортного засобу «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 .

При цьому апеляційний суд наголошує, що в даному випадку не ставиться під сумнів спосіб набуття права власності на автомобіль, проте наявні всі підстави вважати про причетність даного транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, яка розслідується в межах кримінального провадження, внесеного 30 травня 2021 року до ЄРДР за №0000456.

Крім того, колегія суддів зауважує, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна подане в межах строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК України, що стверджується при дослідженні та співставленні протоколу огляду транспортного засобу від 30.05.2021 року та відтиску штампу вхідної кореспонденції районного суду від 31.05.21.

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у визначені процесуальним законом не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2021 за №0000456, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та накладено арешт на уламки дзеркала автомобіля, чохол зі штучної шкіри чорного кольору з керма автомобіля, автомобіль «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , що зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ОСОБА_7 , та перебував у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4