Справа № 643/8833/19
Провадження № 1-в/643/12/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2021

08 липня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові подання заступника начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Орілька Лозівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого, засудженого 29.10.2019 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження Московського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання.

Вимоги подання мотивовані тим, що Московський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 16.12.2019 прийняв до виконання копію вироку Московського районного суду м. Харкова від 29.10.2019, яким ОСОБА_5 визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно із зазначеним вироком суду на ОСОБА_5 покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 02.01.2020 засудженому ОСОБА_6 призначено днем явки 2.3.4 вівторок кожного місцяця.14.01.2020 ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до відділу. В телефонному режимі ОСОБА_5 пояснив, що перебування у медичному закладі через отримання тілесних ушкоджень. Із довідки КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова ХМР встановлено, що ОСОБА_5 10.01.2020 отримав амбулаторну допомогу. 21.01.2020 ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до відділу. 22.01.2020 в телефонному режимі сповістив, що перебуває в лікарні КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова ХМР у відділенні нейрохірургії з 20.01.2020. 28.01.2020 ОСОБА_5 до відділу не з`явився, про причини неявки не сповістив, у зв`язку з чим останньому направлений виклик. 31.01.2020 ОСОБА_5 з`явився до відділу та надав пояснення та йому застосовано письмове застереження та замінено частоту днів явки на реєстрацію до 2-х разів на місяць, а саме, 3,4 вівторок кожного місяця. 25.02.2020 ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до відділу, про що попередив 24.02.2020 в ході телефонної розмови, посилаючись на занятість у зв`язку із роботою. 28.02.2020 ОСОБА_5 з`явився до відділу на реєстрацію та надав письмове пояснення, надавши довідку з місця роботи. 26.05.2020 ОСОБА_5 не з`явився до відділу на реєстрацію, в ході телефонної розмови останній сповістив про причини неявки через занятість на роботі. 16.06.2020 ОСОБА_5 з`явився до відділу та надав письмове пояснення. 21.07.2020 ОСОБА_5 до відділу на реєстрацію не з`явився, однак наступного дня до відділу з`явилась співмешканка ОСОБА_5 ОСОБА_7 , яка пояснила, що ОСОБА_5 побили невідомі особи та він лікується в домашніх умовах. 28.07.2020 ОСОБА_5 до відділу не з`явився, проте 29.07.2020 з`явившись до відділу надав письмові пояснення про перебування у лікарні. Із довідки КНП «МКЛШНМД ім. проф. Мещанінова» ХМР від 25.08.2020 вбачається, що ОСОБА_5 20.07.2020 оглянутий лікарем та надана амбулаторна медична допомога. 18.08.2020 ОСОБА_5 не з`явився до відділу та 20.08.2020 йому направлено виклик. 25.08.2020 ОСОБА_5 до відділу не з`явився, причини неявки не повідомив. 26.08.2020 ОСОБА_5 з`явився до відділу на реєстрацію, надав письмові пояснення про причину неявки, із яких вбачається, що останній погано себе почував, відповідних документів не надав. Вищенаведене свідчить про систематичне не виконання покладених на засудженого ОСОБА_5 обов`язку, передбаченого п.1 ч.1 ст. 76 КК України.

Прокурор надав суду заяву про слухання справи без його участі, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Представник Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання подання за його відсутністю, вимоги подання підтримує.

ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився.

Суд, вивчивши вимоги подання, враховуючи думку прокурора, перевіривши матеріали особової справи № 235/2019, приходить до висновку про відмову в задоволенні подання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.10.2019, ОСОБА_5 визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно із зазначеним вироком суду на ОСОБА_5 покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно розпорядження зазначений вирок набрав законної сили 29.11.2019.

Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 02.01.2020 засудженому ОСОБА_6 призначено днем явки 2.3.4 вівторок кожного місяця.

31.01.2020 замінено частоту днів явки на реєстрацію до 2-х разів на місяць, а саме, 3,4 вівторок кожного місяця.

Частиною 3 ст. 164 КВК України встановлено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

ОСОБА_5 02.01.2020 надав підписку, у якій зазначено, що йому роз`яснені покладені на нього судом обов`язки та причини їх невиконання.

З листків реєстрації вбачається, що ОСОБА_5 14.01.2020, 21.01.2020, 28.01.2020, 25.02.2020, 26.05.2929, 21.07.2020, 28.07.2020,18.08.2020 та 25.08.2020 не з`явився на реєстрацію.

При цьому, матеріали вищевказаної особової справи містять пояснення ОСОБА_5 про причини неявки, в тому числі і із поважних причин, медичні довідки тощо. Крім того, встановлено, що з боку ОСОБА_5 перед визначеними датами явки на реєстрації або після в телефонному режимі сповіщалось про причини неявки.

Як встановлено ч. 1 п. 8 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Із роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, вбачається, що згідно з ч. 2 ст.78КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом МЮУ від 29.01.2019 №272/5, який набрав чинності 29.01.2019,передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим «,а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, згідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 дійсно не прибув до органу пробації у вищезазначені дні, однак з`являвся в подальшому в наступні дні та надавав письмові пояснення з приводу своєї неявки, а саме хвороби, занятості на роботі, що підтверджується відповідними довідками.

31.01.2020 ОСОБА_5 винесено застереження у вигляді письмового попередження.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд зазначає, що наведений у клопотанні органу пробації факт неявки засудженого ОСОБА_5 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Окрім того, подання представника державного органу має бути обґрунтованим, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.

Однак, з боку заступника начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 не надано суду доказів злісної систематичності з боку ОСОБА_5 щодо ухилення від відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення.

Правопорушень, які б тягнули за собою адміністративні стягнення і свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, засуджений ОСОБА_5 в період дії іспитового строку не допускав.

За таких обставин, у задоволенні подання слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст.166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання заступника начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Матеріали особової справи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути начальнику Московського районного сектору відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1