ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1111/21 Справа № 183/8216/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001945 від 02 листопада 2019 року за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новомосковську Дніпропетровської області, проживаючого згідно обвинувального акту за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору,
за участю секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору.
Як слідує з ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначення в обвинувальному акті місця проживання, за яким обвинуваченого жодного разу не виявилось можливим повідомити про час і місце судового засідання, рішення суду про примусовий привід обвинуваченого жодного разу не було виконано через відсутність обвинуваченого за місцем мешкання, зазначеному в обвинувальному акті, перешкоджає призначити судовий розгляд.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості судового розгляду.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, при цьому оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На переконання прокурора, суд, в порушення вимог ст. ст. 314, 342-345 КПК України, не поставив питання про можливість призначення судового розгляду чи повернення обвинувального акта прокурора, а лише з`ясував думку прокурора про можливість проведення судового засідання без участі обвинуваченого, який в свою чергу, як і потерпілий, заявив про неможливість проведення підготовчого судового засідання та просив відкласти розгляд справи.
Також, прокурор не погоджуються з посиланням суду, що неявка обвинуваченого до суду є наслідком невідповідності зазначення в обвинувальному акті даних про його місце проживання, так як за твердженням прокурора на стадії досудового розслідування кримінального провадження встановлені як місце проживання так і реєстрації ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом допиту та характеризуючими особу матеріалами.
Окрім того, на думку прокурора, суд повинен був оголосити у розшук ОСОБА_6 у відповідності до положень ст. 335 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт вказаним вимогам закону не відповідає, а тому висновки суду щодо необхідності його повернення прокурору є обґрунтованими.
Так, з матеріалів провадження видно, що судом першої інстанції неодноразово здійснювалися виклики обвинуваченого ОСОБА_6 у підготовче судове засідання за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, а саме: АДРЕСА_1 .
При цьому, у зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого у підготовче судове засідання його неодноразово було піддано примусовому приводу.
В ході виконання ухвал суду від 19 лютого 2020 року, 02 листопада 2020 року, 24 грудня 2020 року , 02 лютого 2021 року про примусовий привід ОСОБА_6 , відповідно до наданих суду рапортів о/у Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, в ході неодноразових відвідувань домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 був відсутній, встановити його місцезнаходження не виявилося можливим.
До того ж, матеріалами за обвинувальним актом підтверджено, що судом здійснювалися багаточисельні виклики ОСОБА_6 у судове засідання, шляхом направлення йому повісток, проте він їх не отримував.
Отже, виходячи з того, що зазначені в обвинувальному акті відомості не відповідають фактичним даним про особу обвинуваченого, що перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення прокурором вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з цим обґрунтовано повернув йому обвинувальний акт.
Доводи прокурора про те, що місце проживання обвинуваченого було встановлено на момент затвердження обвинувального акту та направлення до суду, є неспроможними, оскільки спростовуються вищенаведеними обставинами.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4