Провадження № 1-кс/760/6579/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 (свідоцтво № 856 від 23.09.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер), ОСОБА_6 (свідоцтво № 1664 від 11.02.2009р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер), ОСОБА_7 (свідоцтво № 05600 від 23.04.2015р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер), ОСОБА_8 (свідоцтво № 2893 від 26.04.2007р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер), підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Севастополя, АР Крим, громадянину України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні синів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює головою виконкому ГО «Рух визволення», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0006667 від 13.07.2019р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурорів, захисників та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 в кримінальному провадженні № 0006667 від 13.07.2019р., яке відповідає вимогам ст.ст. 200, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, в ході розслідування якого встановлено, що приблизно на початку 2018р., за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, громадянин України ОСОБА_9 , будучи ветераном бойових дій на сході України та колишнім командиром 2-го батальйону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_5 », фактичним організатором ГО «Внутрішній корпус батальйону «Донбас», разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, які будучи колишніми військовослужбовцями, учасниками бойових дій, маючи військовий досвід та навички, вступили в злочинну змову з метою створення, керівництва та участі у не передбаченому законами України збройному формуванні, під виглядом компанії «Donbass Battalion corporation», яке має організаційну структуру військового типу.

Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, в період липня-серпня 2018р., діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно створили незаконне збройне формування на території України під виглядом суб`єкта господарської діяльності (охоронної фірми) ТОВ «Донкорп Україна», яке має організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість та дисципліну, та в якому проводиться військова, стройова та фізична підготовка, та яке має на озброєнні вогнепальну зброю.

Також, в період з липня 2018р. по теперішній час ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, визначив собі роль керівника вказаного незаконного збройного формування та здійснює керівництво не передбаченим законами України збройним формуванням, тобто вчиняє дії спрямовані на забезпечення функціонування та існування вказаного незаконного збройного формування, а саме запровадив організаційну структуру військового типу та по принципу єдиноначальності, підпорядкованості та дисципліни, координує дії всіх учасників формування, забезпечує та контролює дотримання загальних правил поведінки і дисципліни по типу військових, розподіляє між учасниками формування функціональні обов`язки, здійснює планування діяльності незаконного формування, забезпечив учасників незаконного формування вогнепальною зброєю та боєприпасами, організовує та контролює роботу заходів щодо прикриття вказаної протиправної діяльності, організовує та безпосередньо здійснює вербування нових учасників незаконного збройного формування, забезпечує та контролює проведення з учасниками незаконного збройного формування військової та фізичної підготовки тощо.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що приблизно у травні-квітні 2020 року у ОСОБА_9 , як засновника та керівника незаконного збройного формування, яке провадило свою діяльність на території України, виник та сформувався злочинний умисел на організацію незаконного придбання, зберігання та передачі вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, яка перебувала у розпорядженні вказаного збройного формування.

Крім того, приблизно у серпні 2020р. у ОСОБА_9 , як засновника та керівника незаконного збройного формування, яке провадило свою діяльність на території України, виник та сформувався злочинний умисел на організацію незаконного придбання, зберігання та передачі вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яка перебувала у розпорядженні вказаного збройного формування, а саме з метою конспірації та приховування від правоохоронних органів місця зберігання даної зброї та боєприпасів.

24.03.2021р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260 КК України.

14.05.2021р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

09.07.2021р. ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України.

14.07.2021р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_9 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком до 14.09.2021р., включно.

19.07.2021р. ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України.

У клопотанні слідчим, за погодженням з прокурором, постановлено питання про зміну запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, оскільки слідчим суддею під час розгляду 14.07.2021р. клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу не було враховано, що підозрюваному ОСОБА_9 09.07.2021р. було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, слідчий зазначив, що після прийняття слідчим суддею рішення про зміну запобіжного заходу виникли нові обставини, оскільки 19.07.2021р. підозрюваного ОСОБА_9 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим в органа досудового розслідування існують обґрунтовані підстави стверджувати про те, що при обранні іншого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_9 зможе переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків або підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, зокрема на свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Крім цього, слідчий зазначив, що під час прийняття попереднього рішення про зміну запобіжного заходу існували обставини про які слідчий та прокурор на той час не знали та не могли знати, а саме 16.07.2021р. в якості свідка допитано ОСОБА_19 , який під час допиту показав, що приблизно в березні 2020р. йому стало відомо, що за вказівкою ОСОБА_9 , щодо ОСОБА_19 та ОСОБА_17 проводилися заходи по встановленню їх місць проживання, маршрутів пересування, кола осіб, з якими останні спілкуються, з метою зведення з ними рахунків. Вказане завдання ОСОБА_9 поклав на ОСОБА_20 , який не знаючи про істині причини та підстави такого переслідування з боку ОСОБА_9 , спершу погодився за грошову винагороду його виконати, проте пізніше, усвідомивши, що виконання такого завдання може завдати шкоти життю або здоров`ю ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , відмовився від його виконання та одночасно повідомив про вказаний факт безпосередньо ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , а пізніше уповноваженим органам СБ України. Вказані обставини також підтвердив ОСОБА_20 під час його допиту 16.07.2021р. в якості свідка.

Вказані обставини, на думку органу досудового розслідування, обґрунтовано вказують на те, що у разі обрання іншого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 , окрім як тримання під вартою, останній буде вживати заходи щодо протиправного впливу на підозрюваного ОСОБА_17 та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Крім того, слідчий в клопотанні зазначив про існування ризику знищення, схову та спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки 14.07.2021р. під час огляду речей і документів, вилучених 17.06.2021р. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто рукописні записи ОСОБА_9 , які останній передавав ОСОБА_21 під виглядом заяв та клопотань до Офісу Генерального прокурора, в яких надавав підозрюваним у цьому провадженні та свідкам вказівки щодо дотримання ними лінії захисту виробленої ОСОБА_9 , а також щодо вжиття заходів із знищення речей, документів та інформації, які мають значення для досудового розслідування.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисники та підозрюваний ОСОБА_9 просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки на їх думку, подане клопотання має на меті політичне переслідування ОСОБА_9 .

Крім того, захисники зазначили, що підозрюваний ОСОБА_9 після зміни йому запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, прибував за кожним викликом до слідчого та не порушував покладені на нього обов`язки, що на їх думку, повністю відповідатиме завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши в якості свідка дружину підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_21 , дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260 КК України, а саме: у створенні не передбаченого законами України збройного формування, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також керівництві не передбаченим законами України збройним формуванням; за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України в організації незаконного придбання, зберігання та передачі вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України в організації незаконного придбання, зберігання та передачі вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України в організації вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, привернення уваги громадськості до певних політичних чи інших поглядів винного (терориста), а також з метою впливу на прийняття рішень або не вчинення дій юридичними особами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 260, ч. 3 ст. 260, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 258 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_9 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, протокол огляду соціальної мережі Фейсбук від 28.09.2020р.; протокол огляду соціальної мережі Фейсбук від 05.02.2021р.; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 01.02.2021р.; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 06.10.2020р.; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 21.10.2020р.; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 08.12.2020р.; протокол огляду веб сторінки сайту «Військовий навігатор України» від 05.02.2021р.; протокол огляду інтернет ресурсів від 15.02.2021р.; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 16.02.2021р.; протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 26.01.2021р.; протокол огляду висновку експерта КНІСЕ МЮ України від 26.02.2021р.; протоколи обшуків від 24.03.2021р.; протоколи оглядів; протоколи огляду місця події від 13.07.2019р.; лист ДЗНД СБ України № 5/2/4-14903 від 24.07.2019р.; лист ДКР СБ України від 17/1/1-3291нт; лист ДКР СБ України від 17/0/2-1790нт; висновок експерта ДНДЕКЦ від 28.12.2019 №19/14/1/14-11/1/82-СЕ/19; пояснення ОСОБА_17 від 30.04.2021р.; лист ДЗНД від 30.04.2021 № 5/1/5-4767; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 05.05.2021р.; протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 06.05.2021р.; протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 11.05.2021р.; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 12.05.2021р.; протокол допиту ОСОБА_18 ; протокол слідчого експерименту від 13.05.2021р.; висновок трасологічної експертизи; протокол допиту свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 ; протоколи допитів свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчий суддя, оцінюючи наявність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, приходить до наступного.

Так, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що 09.07.2021р. підозрюваному ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, яка не була предметом дослідження слідчим суддею під час ухвалення 14.07.2021р. рішення про зміну підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Крім того, після ухвалення 14.07.2021р. слідчим суддею рішення про зміну підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу, органом досудового розслідування 19.07.2021р. було повідомлено підозрюваного ОСОБА_9 про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, прокурором було доведено, що існують нові обставини, пов`язані із повідомленням підозрюваному ОСОБА_9 , у невеликий проміжок часу, про нові підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому даний ризик не тільки існує на даний час, але і у зв`язку із перебігом досудового розслідування не зменшився.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що в ході судового розгляду знайшли свого підтвердження доводи органу досудового розслідування про існування ризиків, передбачених п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, а також знищення, схову та спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_9 навіть під час перебування під вартою, під виглядом звернень до Офісу Генерального прокурора та інших органів, утаємнено передавав своїй дружині ОСОБА_21 письмові вказівки іншим підозрюваним та свідкам в даному кримінальному провадженні щодо дотримання ними певної лінії захисту, виробленої ОСОБА_9 , а також щодо вжиття заходів із знищення речей, документів та інформації, які мають значення для досудового розслідування, уникнення арешту майна, тощо.

Ці обставини були встановлені під час огляду 14.07.2021р. документів, вилучених 17.06.2021р. в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто після прийняття попереднього рішення.

Крім того, в ході судового розгляду клопотання було встановлено, що 15.07.2021р. органом досудового розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_29 , який повідомив, що приблизно в березні 2020р. ОСОБА_20 , за вказівкою ОСОБА_9 , щодо нього та іншого підозрюваного в даному провадженні ОСОБА_17 проводилися заходи по встановленню їх місць проживання, маршрутів пересування, кола осіб, з якими останні спілкуються, з метою зведення з ними рахунків. Допитаний 16.07.2021р. під час досудового розслідування ОСОБА_20 підтвердив вказані ОСОБА_29 обставини та надав органу досудового розслідування відповідні показання.

Надані ж стороною захисту покази свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також показання допитаної в судовому засіданні в якості свідка дружини підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_21 , не спростовують доводи сторони обвинувачення та наведених вище фактів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 , слідчий суддя враховує його особу, майновий та сімейний стан (одружений, має на утриманні синів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює головою виконкому ГО «Рух визволення»), стан його здоров`я (хворіє на дифузний кардіосклероз. Фібріляція пересердь, пароксизмальна форма. Метаболічний синдром), наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які навіть у зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи, не зменшилися і продовжують існувати наданий час.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в ході судового розгляду клопотання було встановлено наявність обставин, які виникли, як після прийняття попереднього рішення, так і існували під час його прийняття, але не були враховані, що в сукупності з доведеними фактами намагання впливу підозрюваного ОСОБА_9 , навіть під час перебування під вартою, на свідків сторони обвинувачення так і інших свідків в даному кримінальному провадженні, та впливу взагалі на хід досудового розслідування, є вагомими підставами для застосування самого суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий суддя вважає необхідним змінити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою на 60 днів.

Доводи ж сторони захисту, що подане органом досудового розслідування клопотання має метою політичне переслідування ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, оскільки встановлено, що підозра ОСОБА_9 повідомлена за конкретними фактами співучасті в терористичному акті, в співучасті, організації та керуванні незаконним збройним формування, а також декількома фактами співучасті у зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів, що не має будь-якого відношення до його громадської діяльності.

Прибуття ж ОСОБА_9 за повістками до слідчого під час перебування його під цілодобовим домашнім арештом з 14.07.2021р., що на думку сторони захисту, повністю забезпечить завдання кримінального провадження, є нічим іншим ніж виконання підозрюваним ОСОБА_9 в цій частині своїх процесуальних обов`язків, та на думку слідчого судді, не зменшує встановлених ризиків та не спростовує доводів клопотання про перешкоджання досудовому розслідуванню.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування були наведені обґрунтовані підстави для зміни підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою, які були доповнені конкретними фактами та їх доказами стосовно підозрюваного, тому вважає необхідним змінити підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021р., запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для належного забезпечення завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
14.07.2021р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком до 14.09.2021р.
Відповідно до п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту.
Враховуючи дані обставини, слідчий суддя вважає необхідним рахувати 60 днів тримання ОСОБА_9 під вартою з дати застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто з 14.07.2021р., у співвідношенні, що одному дню арешту відповідає один день позбавлення волі.
Слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини.
Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у створенні та керівництві не передбаченого законами України збройного формування та в організації терористичного акту, тобто вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, привернення уваги громадськості до політичних чи інших поглядів винного (терориста), а також впливу на прийняття рішень або вчинення дій юридичними особами, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а отже, інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення можливо вважати такими, що підпадають під розуміння п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним не визначати ОСОБА_9 розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 200, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14.07.2021р., запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 14 липня 2021 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до 11 вересня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1