Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7867/20
Провадження № 1-кс/490/409/2021
У Х В А Л А

08 лютого 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву судді ОСОБА_6 про її відвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Криве Озеро, Кривоозерського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює менеджером на підприємстві "Магістраль Юг" мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України, -

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 10 грудня 2020 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 надіслала до суду заяву про її відвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України.

У заяві зазначала, що вказане кримінальне провадження перебувало на розгляді в суді в провадженні судді ОСОБА_1 , який ухвалив про повернення обвинувального акту прокурору. Як зазначила далі суддя, в зв`язку з таким відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Центрального районного суду міста Миколаєва ця справа й в подальшому мала розглядатись тим самим суддею, проте помилково була розподілена їй.

Спираючись про таке, а також - про те, що вона була визначеною суддею для розгляду цього кримінального провадження всупереч встановленого порядку, суддя ОСОБА_10 просила про її відведення від розгляду цього кримінального провадження.

2. У суді прокурор вважала заяву судді ОСОБА_10 про її відвід від розгляду цього кримінального провадження такою, що не підлягає задоволенню.

Він вказував, що статтею 75 Кримінального Процесуального Кодексу України передбачений виключний перелік підстав для відводу судді, про наявність жодної з таких підстав у поданій заяві не йдеться.

До того ж, як вказував далі прокурор, не вказує суддя й про наявність підстав, що здатні породити сумнів у її неупередженості.

Стосовно ж Засад використання автоматизованої системи документообігу суду зазначив, що цей акт не має силу закону, хоча розгляд кримінальних проваджень здійснюється виключно на підставі закону.

Спираючись про таке, прокурор просив у задоволенні поданої заяви відмовити.

3. Обвинувачений та захисник у суді віднесли вирішення заяви про самовідвід на розсуд суду.

При цьому вони зазначали, що вважають подану суддею ОСОБА_10 заяву такою, що ґрунтується на законі та фактичних обставинах кримінального провадження.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Слідчими слідчого відділу Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області під процесуальним керівництвом групи прокурорів Миколаївської місцевої прокуратури № 1 з 15 січня 2019 року здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000004 за фактом вимагання ОСОБА_4 неправомірної вигоди.

2. 30 січня 2019 року в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

3. 19 березня 2019 року в межах цього кримінального провадження між ОСОБА_4 та прокурором була укладена угода про визнання винуватості.

З огляду на таке 19 березня 2019 року у цьому кримінальному провадженні був складений та затверджений обвинувальний акт, який разом з угодою був направлений до суду.

4. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 листопада 2019 року, що набула чинності у день її проголошення, у затвердженні угоди було відмовлено.

Судом, окрім іншого, ухвалювалось:

"Кримінальне провадження № 000004 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України"

5. На виконання цієї ухвали кримінальне провадження № 000004 було повернуте прокурору для продовження досудового розслідування.

6. Отримавши вказане кримінальне провадження, прокурор лише повторно надіслав складений в межах цього кримінального провадження 19 березня 2019 року обвинувальний акт до суду, жодних інших дій не вчиняв.

7. В зв`язку з таким ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2020 року /суддя ОСОБА_1 / обвинувальний акт від 19 березня 2019 року був повернутий прокурору.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року апеляційна скарга прокурора на ухвалу від 18 серпня 2020 року була залишеною без задоволення, а ухвала Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 серпня 2020 року - без змін.

8. На виконання цієї ухвали кримінальне провадження № 000004 було повернуте прокурору для усунення вад обвинувального акту.

9. 13 листопада 2020 року в межах цього кримінального провадження був складений новий обвинувальний акт, який 13 листопада 2020 року був направлений до Центрального районного суду міста Миколаєва.

10. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2020 року для розгляду цього кримінального провадження була визначена суддя ОСОБА_10 .

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального Процесуального Кодексу України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема:
-за наявності обставин, які викликають сумніви у його неупередженості;
-у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

2. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження у справі, зокрема - вирішення питань про відводи слідчого судді - здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; цей принцип застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду повинно встановлюватися згідно з:

1)суб`єктивним критерієм - врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;

2)об`єктивним критерієм - шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначає далі Європейський Суд з прав людини, "Особиста безсторонність

суду презумується, поки не надано доказів протилежного"

Стосовно об`єктивного Європейський Суд з прав людини наголошує на необхідності: "Визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність [судді]. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими". Іншими словами: "Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів". Далі Суд підкреслює, що: "З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві"

/див., окрім іншого, рішення у справах "Білуха проти України" /пункти 49-53/; "Бочан проти України" /пункт 66/; "Мироненко і Мартенко проти України" /пункт 66/,

а також рішення у справах "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v.

Belgium) /п. 26/; "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain) /пункт 45/, «Fey проти Австрії» /пункти 28 та 30/, "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) /пункт 42/; Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) та інші/,

3. Відповідно до пункту 1.3.1 Положення про автоматизовану систему діловодства суду /в редакції рішення Ради Суддів України від 15 вересня 2016 року/, статті 35 Кримінального Процесуального Кодексу України у суді функціонує автоматизована система документообіг суду, що забезпечує, окрім іншого, об`єктивний та неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.
Таке означає, що використання цієї системи під час розподілу справ має на меті забезпечити безсторонність та неупередженість суду.

4. Відповідно до підпункту 1.4.9 1 Положення про автоматизовану систему діловодства суду /в редакції рішення Ради Суддів України від 15 вересня 2016 року/ особливості використання системи автоматизованого розподілу судових справ у суді визначається засадами використання автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до пункту 11.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням Зборів суддів Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 травня 2020 року № 9, раніше визначеному у справі головуючому судді передаються також справи, по яких відповідним суддею раніше приймалось рішення про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення

Мотиви, з яких виходив суд під час постановлення ухвали.

1. Повертаючись до обставин розгляду цієї справи, відзначає, що в цьому випадку суддя ОСОБА_10 , яка має одноособово розглядати справу відносно ОСОБА_4 , була визначена суддею для розгляду цієї справи всупереч порядку використання автоматизованої системи документообігу суду.
Таке, за об`єктивним критерієм, породжує сумніви у її неупередженості та безсторонності.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого суддя ОСОБА_10 підлягає відводу.

Що ж стосується норми пункту /в заяві внаслідок описки зазначено - частини/ 5 статті 75 Кримінального Процесуального Кодексу України, то згадані у цій нормі (але не у заяві про відвід) підстави для відводу є відсутніми, адже при розподілі цього кримінального провадження норми частини 3 статті 35 КПК України не порушувались.

2. Посилання прокурора ж висновків суду про наявність об`єктивних сумнівів у безсторонності судді ОСОБА_10 , що виникли через порушення порядку розподілу справи, не спростовують.

Отже, подана заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву судді ОСОБА_6 про її відвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України - задовольнити частково.
Відвести суддю ОСОБА_11 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України - передати до апарату Центрального районного суду міста Миколаєва для здійснення її повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_12 =