№ 204/3682/20
№ 1-кп/204/222/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Фокіно Брянської області Російської Федерації, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, незаміжньої, раніше судимої: 24.12.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України;

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи особою, яка була засуджена 24.12.2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст. 309 КК України, протягом року після засудження, а саме 24 січня 2020 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, знайшла на підлозі та підібрала, таким чином незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який незаконно зберігала при собі, без мети збуту.
24 січня 2020 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, біля будинку № 28 по вул. Виборзька у м. Дніпро, працівники поліції затримали обвинувачену ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, де під час огляду її речей обвинувачена добровільно видала медичний шприц об`ємом 5 мл., з рідиною масою 1,5026 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0781 г. Вказаний наркотичний засіб обвинувачена ОСОБА_4 будучи особою, яка протягом року після засудження за ч.1 ст. 309 КК України, умисно, незаконно придбала та зберігала при собі, без мети збуту.
Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікуються, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене особою протягом року після засудження за ч.1 ст. 309 КК України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.
ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та пояснила суду, що дійсно 24 січня 2020 року, у під`їзді будинку АДРЕСА_3 вона знайшла, тим самим придбала шприц з наркотичним засобом опій ацетильований, який зберігала при собі, для особистого вживання. Того ж дня, приблизно о 15 годині 30 хвилин, біля будинку № 28 на вул. Виборзька у м. Дніпро, її затримали працівники поліції за вчинення адміністративного правопорушення, яким в ході огляду її речей вона добровільно видала зазначений наркотичний засіб, який придбала та зберігала при собі, для особистого вживання.
Про винність ОСОБА_4 суд робить висновок виходячи з наступних доказів: протоколу огляду від 24.01.2020 року (а.м.к.п. 11-13), в ході якого у ОСОБА_4 було знайдено та вилучено медичний шприц, в якому згідно висновку експерта № 19/104-8/727 від 11.03.2020 року (а.м.к.п. 41-44), знаходилась рідина, масою 1,5026 г, яка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні (а.м.к.п. 45), що містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0, 0781 г.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка позитивної соціальної характеристики не має.
Обвинувачена свою вину визнала повністю, що суд відносить до обставини, яка пом`якшує її покарання. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Суд приймає до уваги, що 01.07.2020 року, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №2617-VIII від 22.11.2018 року.
До набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, санкція ч.2 ст.309 КК України, передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Після набрання чинності Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, тобто з 01.07.2020 року, санкція ч.2 ст.309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.
Таким чином, санкція ч.2 ст.309 КК України, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, перевищує санкцію ч.2 ст.309 КК України, викладену у новій редакції Закону.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в новій редакції кримінального закону, санкція якої передбачає більш м`яке покарання.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе тільки в місцях позбавлення волі, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченої можливе без реального виконання покарання.
При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинила зазначене кримінальне правопорушення у період іспитового строку призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2019 року, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченій остаточне покарання за правилами ст.71 КК України.
Відповідно до п.11 Постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання вироком законної сили. Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.
З огляду на викладені положення, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання судового рішення, застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої фактичну вартість проведеної експертизи, згідно наданої довідки.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 72 КК України, перерахувати невідбуте покарання, призначене за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у вигляді одного року обмеження волі, з розрахунку один день позбавлення волі, відповідає двом дням обмеження волі, що відповідно складає шість місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2019 року, у вигляді одного місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді одного року і одного місяця позбавлення волі.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, взявши її під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного затримання, а саме з 30 березня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_4 користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 19/104-8/727 від 11.03.2020 року, у розмірі 942 гривні 06 копійок.
Речові докази, які зберігаються у камері речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1