Справа № 442/2508/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/419/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_5
представника ДУ Дрогобицька
виправна колонія (№40) ОСОБА_8
захисника адвоката ОСОБА_9

за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року,
в с т а н о в и л а :

Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05.12.2014 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.10.2019 вирок змінено, помякшено ОСОБА_5 покарання до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Зараховано термін попереднього ув`язнення з 06.12.2013 по 09.06.2015 та з 22.08.2019 по 22.10.2019 в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно з ч.5 ст. 72 КК України.
Початок строку 30.01.2019; кінець строку 24.11.2022.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 , проумовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі.

На ухвалу суду прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника.

В апеляційній скарзі прокурор звертає увагу на те, що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків за час відбування покарання, тобто відсутність стягнень, та його бажання працювати, ще не підтверджує того, що він став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін.
Апелянт зазначає, що згідно з протоколом №6 від 28.03.2019 рішенням комісії установи засудженому відмовлено у застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не став на шлях виправлення. А також згідно з протоколом №11 від 12.06.2019 рішенням комісії установи засудженому відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
Також прокурор звертає увагу, що згідно з вироком суду пред`явлено позови на загальну суму 199 660 грн 99 коп., однак жоден з них не відшкодовано та ініціатива засудженим щодо відшкодування не виявлялась.
Апелянт вважає, що перебування ОСОБА_5 в АТО не свідчить про його виправлення, а навпаки вбачається, що ОСОБА_5 на час звільнення його з під варти під час розгляду кримінального провадження щодо нього в суді брав участь в АТО з мотивів уникнути призначеного судом покарання у зв`язку з застосуванням до нього ЗУ Про амністію у 2016 році.
Наведене, на думку прокурора, вказує на те, що ОСОБА_5 за час відбуття покарання не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.
При апеляційному розгляді прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Представник ДВК № 40 ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора заперечила, вважає, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 апеляційну скаргу заперечили, просили судове рішення залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_9 та представника ДВК № 40, які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок суду про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, є обґрунтованим та вмотивованим.
Необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що може свідчити, зокрема, дотримання засудженим правил розпорядку дня колонії, відсутність порушень встановленого порядку відбування покарання, виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, заняття суспільно корисною працею. Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобігання вчинення нових злочинів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину покарання, працевлаштований на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_11 », до роботи відноситься добросовісно, постановлені завдання виконує якісно і своєчасно, задіяний до реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», відвідує церкву при установі, не допускав порушення режимних вимог, до дисциплінарної чи адміністративної відповідальності не притягувався.
Крім того ОСОБА_5 добровільно відбув службу в зоні АТО, що свідчить про розуміння ОСОБА_5 свого громадянського обв`язку.
З врахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення й підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, й з таким висновком суду колегія суддів погоджується.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості судового рішення, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними й колегія суддів їх до уваги не бере.
Відмови комісії установи у 2019 році в застосуванні щодо ОСОБА_5 положень ст.ст. 100, 101 КВК України та ст. 82 КК України не виключають того, що засуджений за спливом часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законів, є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4