Справа №523/1614/17
Провадження №1-кп/523/130/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 187 ч. 4 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. 187 ч. 4 КК України.
В ході судового засідання прокурором було подано письмове клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно обвинувачених, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не зникли.
Захисником ОСОБА_6 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого, наявність на його утриманні дружини та малолітніх дітей, окрім того дитина ОСОБА_11 , 2007 року народження, має тяжкий стан здоров`я діагноз цукровий діабет та потребує особого догляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку захисника ОСОБА_4 , який заперечував проти продовження строків запобіжного заходу відносно його підзахисного, та просив суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під на домашній арешт, посилаючись на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований лише на підставі ризиків наведених прокурором.
Захисник ОСОБА_5 також заявив усне клопотання та просив змінити його підзахисному ОСОБА_12 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , підтримали своїх захисників.
Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Суддя зі складу колегії ОСОБА_15 перебуває у відпустці.

Тому розгляд питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 проводиться головуючим суддею зі складу колегії суддів Суворовського районного суду м. Одеси, що відповідає положенням п.20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України.

Так, стаття 177 КПК України, встановлює, що на ряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, у тому числі наявність в них родини й утриманців, репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди, а також приймаючи до уваги той факт, що вони є громадянами Молдови, відсутність реєстрації на території Україні.
З огляду на п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, суд доходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачуваного ОСОБА_9 не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому належить продовжити на час судового розгляду цього кримінального провадження запобіжний захід зазначеним особам у вигляді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" на 60 днів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, суд вважає що воно не підлягає задоволенню, оскільки, тяжкість злочину не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Наведені обставини у контексті Конституційних та Конвенційних принципів поваги до особистої свободи людини, з огляду на не встановлення й не доведення прокурором в судовому засіданні наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою конкретної особи, їх обґрунтованості та достатності, уявляє собою порушення вимог п. 4 ст. 5 Конвенції, а також унеможливлюють за відсутності належного письмового клопотання сторони обвинувачення суду дійти висновку про наявність підстав для продовження такого запобіжного заходу.

На підставі вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, суд вважає що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не обґрунтовані, оскільки потерпілі вже були допитані в судовому засіданні, крім того обвинувачений ОСОБА_13 має місце проживання, на його утриманні знаходяться дружина та малолітні діти, які потребують догляду та утримання, тобто має міцні соціальні зв`язки, що є підставою для зміни відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з застосуванням електронного засобу контролю, а також суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України, з застосуванням електронного засобу контролю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 181, 183, 194, 199, 331, 334, 369, 372 КПК суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження у відношенні обвинувачених в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», - задовольнити частково.

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ "Одеський слідчий ізолятор", на 60 днів, тобто до 10.09.2021 року.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Змінити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 12.09.2021 року, з застосуванням електронного засобу контролю.
Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:
1.Цілодобово знаходитись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .
2.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
3.Прибувати до прокурора або суду за першою вимогою.
4. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_8 будь-яким способом спілкуватись зі свідками по цьому кримінальному провадженню.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого на стадії судового слідства здійснює прокурор.
Ухвала не підлягає оскарженню в частині зміни запобіжного заходу.

Головуючий суддя ОСОБА_1