Справа № 167/1221/20
Провадження №1-кп/167/21/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище кримінальне провадження №0000072 від 27.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Рудня Рожищенського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,-

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 26 вересня 2020 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні будинку, за адресою: АДРЕСА_1 діючи з мотивів особистих неприязних відносин з потерпілим вітчимом ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив двома руками останнього за верхній одяг та умисно наніс один удар головою в праву надбрівну ділянку, заподіявши потерпілому згідно висновку судової-медичної експертизи №758 від 29.09.2020 року тілесне ушкодження у вигляді рани в правій надбрівній ділянці, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розгляд здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального проступку визнав. Суду показав, що 26 вересня 2020 року близько 15 год. 00 хв., на грунті попередньо виниклих неприязних відносин, наніс своєму вітчиму ОСОБА_6 один удар головою в праву надбрівну ділянку, заподіявши йому тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо не карати. Цивільний позов не визнає, вважає суму моральних збитків завищеною.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що дійсно 26 вересня 2020 року, під час словесної суперечки з ОСОБА_5 , останній заподіяв йому легкі тілесні ушкодження. Цивільний позов підтримує з підстав викладених в позовній заяві та просить задовольнити.
Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , які ніким не оспорюються, судом на підставі ч.3 ст.349 КПК та за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному нанесенні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і його дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд відносить, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, суд відносить вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи викладені обставини справи, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді штраф.
На думку суду дана міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є необхідною та достатньою для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_4 завдану моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілому ОСОБА_4 , який заявив такий позов та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.65-67 КК України, ст.ст.128, 129, 370, 374 КПК України, ст.1167 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: І.І.Сіліч