Справа № 159/6536/19
Провадження № 1-кс/159/1319/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про часткове скасування арешту майна
24 червня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

власник майна ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 25.11.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001612 від 26.08.2019 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 25.11.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001612 від 26.08.2019 року, на мобільний телефон «Sony Xperia XZ1» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з чохлом чорного кольору типу «книжечка».
В судовому засіданні власник майна - ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти скасування арешту на вказаний мобільний телефон в частині заборони на користування цим телефоном. Натомість, в частині заборони розпорядженням вказаним телефоном просила арешт залишити в силі, оскільки у кримінальному провадженні може виникнути необхідність проведення товарознавчої експертизи.
Перевіривши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з таких міркувань.
Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2019 року, накладено арешт на мобільний телефон марки «Sony Xperia XZ1» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з чохлом чорного кольору типу «книжечка», який визнано речовим доказом, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із вказаної вище ухвали, в судовому засіданні по розгляду клопотання слідчого про арешт майна власник арештованого майна присутній не був.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є власником зазначеного вище арештованого мобільного телефону, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.
Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Положення ч. 1 ст. 167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зазначений мобільний телефон марки «Sony Xperia XZ1» дійсно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню (предмет злочину) та підлягає належному збереженню, в тому числі й шляхом заборони розпоряджатись в будь-який спосіб.
В той же час, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У відповідності до вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в даному випадку слідчий суддя враховує, що подальша заборона на користування цим телефоном буде надмірним обтяженням прав його власника.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що існує можливість та необхідність скасування заборони користуватись вказаним мобільним телефоном із одночасною передачею його на відповідальне зберігання його власнику.
На переконання слідчого судді, користування заявником цим мобільним телефоном з одночасною забороною на розпорядження ним в будь-який спосіб, не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню в належному стані.
Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, оскільки подальше тримання цього мобільного телефону, а відтак обмеження прав власника майна, буде нічим іншим, як свавільним чи незаконним посяганням на охоронювані законом права власника майна.
За таких обставин слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 25.11.2019 року, намобільний телефон марки «Sony Xperia XZ1» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з чохлом чорного кольору типу «книжечка», в частині заборони користуватись зазначеним телефоном, залишивши в силі заборону ним розпоряджатись у будь-який спосіб.
Зважаючи на таке рішення, слід зобов`язати Ковельський РУП ГУНП у Волинській області негайно передати вказаний вище мобільний телефон власнику на відповідальне зберігання до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2019 року, в частині заборони користуватись майном, на яке накладено арешт, а саме мобільним телефоном "Sony Xperia XZ1" (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з чохлом чорного кольору типу "книжечка", залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним телефоном.

Зобов`язати Ковельський РУП ГУНП у Волинській області негайно передати вказаний мобільний телефонна відповідальне зберігання ОСОБА_3 (або іншим уповноваженим особам)до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 29 червня 2021 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1