Провадження №: 1-кс/752/3401/21
У Х В А Л А

30.04.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокуроа відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000879від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , із забороною відчуження та розпорядження.
В обґрунтування клопотання зазначено про те, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 01.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000879, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа 10.06.2019, використовуючи підроблені правовстановлюючі документи, шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , завдавши матеріальної шкоди територіальній громаді м. Києва.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.02.1997 року.

17.09.2018 ОСОБА_5 , відповідно до актового запису про смерть № 16076 від 03.10.2018, померла, а 10.06.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи підроблені документи, а саме договір дарування, серія та номер: 2.1110, виданий 24.09.2009 року Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстрував його у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , тим самим заволодівши правом власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа завідувача 9-ої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 , договір дарування квартири від 24.09.2009 за реєстровим № 2.1110 в їх нотаріальній конторі не посвідчувався, за реєстровим № 2-1110 від 24.09.2009 зареєстрована інша нотаріальна дія, а саме договір дарування земельної ділянки.

Після цього, 21.06.2019 року державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради ОСОБА_9 , на підставі акту оцінки вартості та приймання передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу, виданого 21.06.2019 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «АПАРТАМЕНТ ЮА», засновниками якого є ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

В подальшому, 28.08.2019 року державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради ОСОБА_11 , на підставі акту оцінки вартості та приймання передачі частки в натурі шляхом передачі майна, серія та номер: 1, виданого 28.08.2019 рішенням загальних зборів ТОВ «АПАРТАМЕНТ ЮА», право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_12 .

27.12.2019, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 посвідчено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , серія та номер: 1555, 1556, відповідно до якого на даний час власником зазначеної квартири є ОСОБА_4 , громадянин Нової Зеландії.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_14 від 09.04.2021 квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000879від 01.08.2019.
Прокурор вказує на те, що з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, для слідства є необхідним провести та дослідити всі наявні та встановлені дії, пов`язані з майном. Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням передачі, відчуження іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту, в зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.
У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Згідно ст. 172 КПК України розгляд клопотання проведено без виклику власника майна.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.
При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі продажу квартири, серія та номер : 1555, 1556, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 27.12.2019, із забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя: