ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/627/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000096 від 07.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
22.03.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зазначав, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України у зв`язку з чим стосовно підозрюваної має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року задоволено клопотанняслідчого.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів - до 18.05.2021 року включно без визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 не була доведена слідчим органом, а також слідчим суддею були взяті до уваги протоколи про проведення негласних слідчих дій, які розсекречені з порушенням та є недопустимим доказами. Посилається на те, що ні слідчим ні прокурором не було доведено наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а всі зазначені в ухвалі слідчого судді ризики не знаходять свого підтвердження. Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що ОСОБА_8 має місце проживання: АДРЕСА_1 , має неповнолітніх дітей.
Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків.
12.05.2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від захисника ОСОБА_9 в якій вона просить проводити апеляційний перегляд без її участі. Зазначила, що викладені в апеляційній скарзі вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити.
У зв`язку з тим, що відповідно до ч.1 ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, а також з метою дотримання права на ефективний захист та розумних строків розгляду судового провадження, ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.05.2021 року було залучено захисника за призначенням через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській та Луганській областях для здійснення захисту інтересів підозрюваної ОСОБА_8 .
Захист інтересів підозрюваної ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції здійснює адвокат ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що СВ УСБ України в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000096 від 07.07.2020 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України.

20.03.2021 року ОСОБА_8 затримана в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день їй повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя суду першої інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.
КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих їй дій, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: витягах з протоколів за результатами проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.01.2021; протоколі тимчасового доступу до речей, документів від 25.01.2021; протоколі обшуку автомобілю марки «Renault ТгаґГіс`д.н.з. НОМЕР_1 від 04.10.2020; висновоку експерта Запорізького НДЕКЦ №7-2888 від 05.10.2020, в якому відображено те, що посилка, передана 03.10.2021 ОСОБА_12 групою осіб, в тому числі, ОСОБА_8 , містила у собі приховані речовини, що містять наркотичний засіб - метадон, в особливо великому розмірі; висновоку експерта Запорізького НДЕКЦ №7-2965 від 11.12.2020, в якому відображено те, що посилка, передана 03.10.2021 ОСОБА_12 групою осіб, в тому числі, ОСОБА_8 , містила у собі приховані речовини, що містять наркотичний засіб - метадон, в особливо великому розмірі; протоколі огляду речей і документів від 30.12.2020; протоколах допитів свідків;протоколі огляду місця події від 16.10.2020;висновоку експерта №13/1/3238СЕ-20 від 03.12.2020, відповідно до якого речовина, яка виявлена і вилучена у ОСОБА_13 в ході проведення митного огляду на МАПП «Гоптівка» від 16.10.2020, є наркотичним засобом - метадон, в особливо великому розмірі.;протоколі огляду місця події від 18.03.2021;акті спрацювання службового собаки від 18.03.2021;протоколі пред`явлення особи до впізнання за фотознімками;протоколі обшуку (а.с. 1є -109)
Враховуючи такий обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання захисника про неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованих правопорушень та неналежне розсекречення негласних слідчих дій, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваної під вартою та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваної.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.305, ч.2 ст.15 ч.2 ст.305, ч.2 ст.307 КК України, тобто у закінченому замаху на контрабанду наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинених за попередньою змовою групою осіб; закінченому замаху на контрабанду наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, в особливо великих розмірах, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, незаконному придбанні та зберіганні, з метою збуту, наркотичного засобу, вчинених за попередньою змовою групою осіб, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Враховуючи, що дії ОСОБА_8 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого злочину проти здоров`я населення, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що є соціально небезпечним та має широку розповсюдженість, а також, враховуючи відомості про особу підозрюваної, яка офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність офіційного джерела доходу, а тому, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що вона може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; також існує ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, враховуючи фактичну обізнаність щодо місць проживання свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки інші можливі спільники на цей час не встановлені.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваній ОСОБА_8 , а саме того, що вона підозрюється у злочині, який відноситься до категорії злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема здоров`я населення, який до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні. Крім того, високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, оскільки злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, це злочини, що посягають на здоров`я населення у зв`язку з поширення наркоманії та зростанням злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та інших підозрюваних слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та підозрюваними, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Колегією суддів взято до уваги особу підозрюваної, а саме, що вона має місце проживання у м. Одеса та має на утриманні трьох неповнолітніх та малолітніх дітей, проте зазначені обставини, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в цьому випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, зазначені обставини існували і на час вчинення дій, згідно підозри, а тому, вони не утворюють жодних фактичних запобіжників, які унеможливлюють при обранні підозрюваною моделі поведінки, щодо дотримання процесуальних обов`язків, а відтак не здатні перешкодити вчинити їй дії, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КК України.
Доводи захисника про те, що у зв`язку з розповсюдженням короновірусу у місцях позбавлення волі унеможливлює тримання ОСОБА_8 під вартою, повинні підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи про наявність захворювань, що унеможливлюють перебування особи під вартою, щодо проведення якої підозрювана має процесуальне право заявляти клопотання слідчому.

Відсутність вищевказаного висновку судово-медичних експертів позбавляє суд апеляційної інстанції процесуальної можливості враховувати зазначені доводи, без їх підтвердження певними висновками експертів, як підстави для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваної, її вік, сімейний стан та стан її здоров`я. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За правилами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи захисника про порушення прав ОСОБА_8 так як під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не було залучено перекладача, є безпідставними. Оскільки як вбачається із даних протоколу затримання підозрюваної від 20.03.2021 (а.с. 15-18), ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_14 роз`яснено її процесуальні права та обов`язки. При цьому, клопотань чи заяв від підозрюваної чи захисника про призначення перекладача під час досудового розслідування не надходило. Зауважень чи заперечень стосовно викладених у протоколі про затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину чи під час отримання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного (а.с. 19-22) відомостей, підозрювана або захисник не висловлювали. Крім того, ОСОБА_8 є громадянкою України, уродженкою м.Донецьк. Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду вищевказані обставини виключають порушення права підозрюваної на захист під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Стосовно тверджень апелянта, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесено внаслідок етнічної дискримінації ОСОБА_8 , колегія суддів вважає надуманими, оскільки ні в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні в судових засіданнях прокурором, ні в ухвалі слідчого судді не вказується на расову чи національну приналежність підозрюваної, як на причину обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а лише зазначено про належність підозрюваної до ромської національної меншини.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_8 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: