ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/1410/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/599/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне легке тілесне ушкодження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

законних представників

потерпілого - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 6 582 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн 50 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди..

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно вироку, 7 березня 2019 року о 19:00 годині в під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на завдання тілесного ушкодження ОСОБА_12 .

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 не менше 10 ударів в область голови та не менше 2 ударів в область попереку праворуч та ліворуч, чим завдав йому легкі тілесні ушкодження, у вигляді множинних саден на обличчі, саден в поперековій області праворуч та ліворуч, ділянку травматичного набряку м`яких тканин в проекції фаланги 1-го пальця лівої кісті, та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, рубців на обличчі.

Зазначеними діями ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор від своєї апеляційної скарги до початку апеляційного суду відмовився

В апеляційній скарзі обвинувачений з урахуванням уточнень, просить оскаржуваний вирок змінити та зменшити розмір моральної шкоди до 5000 гривень та змінити призначене покарання або замінити його на штраф.

Вважає, що призначене покарання є суворим.

Зазначає, що одружений, має неповнолітню доньку та на утриманні знаходяться члени сім`ї матір дружини, яка потребує сторонньої допомоги.

Покарання у виді громадських робіт потягне втрату роботи та позбавить можливості виплатити потерпілому кошти.

Також не погоджується з вироком в частині стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 50 тис. гривень.

Зазначає, що така сума є занадто великою та не відповідає засадам розумності та справедливості.

На думку апелянта 5000 гривень є достатньою сумою та така сума відповідає усталеній судовій практиці.

Законні представники потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 подали заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого.

Вважають вирок суду законним та обґрунтованим, а докази у справі належними та допустимими.

Тілесні ушкодження, які були встановлені судом повністю підтверджуються висновками експертиз.

Слідчий у відповідності до вимог КПК України, після отримання висновків експертизи вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України.

Що стосується моральної шкоди, вважають що внаслідок побиття їх сина, йому були завдані не лише тілесні ушкодження, але і моральна шкода, оскільки внаслідок отриманої психологічної травми, він побоюється за своє життя, з`явилось безсоння, головні болі, нервові зриви.

Таким чином, сума в розмірі 50 тис гривень відповідає завданій моральній шкоді.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, представника потерпілого та законних представників потерпілого, які заперечували проти апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в частині прохання щодо пом`якшення покарання та зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, при цьому обвинувачений відмовився від своїх апеляційних доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу сторони захисту належить залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, згідно з положеннями ст. 414 КПК України, визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
На думку колегії суддів суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, одружений, має неповнолітню дочку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання скарг на його поведінку немає, не має постійного місця роботи
Також, судом встановлено відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчиненого ним злочину, окрім тих, що наведені у вироку, колегія судів не вбачає.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений визнав вину, проте шкоду потерпілому не відшкодував, що свідчить про відсутність з боку обвинуваченого бажання зменшити наслідки, які настали внаслідок його злочинних дій.
Крім того, потерпілий на час завдання тілесних ушкоджень був у неповнолітньому віці, що також враховується при перегляді вироку в частині призначеного покарання.
За таких обставин призначене судом покарання обвинуваченому відповідає положенням ч.2 ст. 50 КК України та ст. 65 КК України та є достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 691 , 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, та обґрунтовано дійшов до висновку, що саме покарання у виді громадських робіт буде відповідати меті покарання.
При цьому колегія суддів враховує матеріальний стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований.
Доводи апеляційної скарги щодо занадто високого розміру моральної шкоди також не приймаються колегією суддів, оскільки у потерпілого з`явилися постійні побоювання за життя та здоров`я, був порушений нормальний уклад життя, він змушений отримувати психологічну допомогу фахівця - психолога, в нього погіршився емоційний стан і стан здоров`я, виникли душевні страждання.
Ці обставини були встановлені судом першої інстанції, а отже моральна шкода в розмірі 50 тис. гривень відповідає вимогам розумності і справедливості.
Рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим не оспорюється.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді -