Справа № 473/4101/20
Номер провадження 1-кп/473/91/2021
УХВАЛА
Іменем України
"23" березня 2021 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001133 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

В С Т А Н О В И В:

прокурором заявлені клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Прокурор, підтримуючи клопотання, послалася на існування ризиків, передбачених ст.177 КК України, а саме: ризику переховування обвинувачених від суду з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення та розмір і вид покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі постановлення обвинувального вироку. Просила врахувати, що розгляд справи ще триває та не досліджено всі докази сторони обвинувачення.
Захисник обвинувачених просив змінити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Так захисник вказав, що тяжкість пред`явленого обвинувачення не виправдовує тривале утримання під вартою, а посилання прокурора в клопотанні на практику ЄСПЛ, зокрема на рішення «Москаленко проти України» - є вирваним із контексту змісту цього рішення.
Також захисник просив врахувати те, що ОСОБА_5 має співмешканку та житло на праві власності на території м.Вознесенська, про що в матеріалах провадження є відповідна інформація, відома стороні обвинувачення. Щодо ОСОБА_4 , то захисник звернув увагу на ту обставину, що він має постійне місце проживання на території м.Вознесенська та батьків похилого віку.
Обвинувачені підтримали позицію, висловлену їх захисником.
Прокурор проти зміни запобіжного заходу заперечувала.
Вирішуючи клопотання, суд враховує, що згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Згідно із ч.5 ст.199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Судом в ході розгляду провадження під час вирішення клопотань прокурора про запобіжні заходи стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено лише один із ризиків, визначених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від суду.
Проте, в клопотанні прокурора дійсно, як вказав на те захисник обвинувачених, взагалі не ставиться питання та не доведено того, що вказаному ризику не можливо запобігти шляхом застосування інших, більш мяких запобіжних заходів.
Суд, вважає, що клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Так справа за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який є тяжким - розглядається судом тривалий час і весь цей час обвинувачені утримуються в СІЗО.
Тоді як згідно Рішення ЄСПЛ «Сергій Волосюк проти України» (від 12.03.2009 року) по закінченні певного часу тяжкість злочину не може достатньою причиною для виправдання тривалого ув`язнення і судові органи повинні надати більше підстав, які повинні бути чітко вказані й обґрунтовані в їх рішеннях.
Суд вважає, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду), на існуванні якого наполягала прокурор, є мінімальним із урахуванням соціальних зв`язків обвинувачених, наявності у них житла та запобігти йому можна шляхом застосування цілодобового домашнього арешту.
Як зазначено в Рішенні Європейського суду з прав людини «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 року) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
Таким чином, суд вважає, що прокурором не наведено переконливих доводів що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (у даному випадку цілодобового домашнього арешту) не забезпечить належної поведінки обвинуваченими щодо виконання ними своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти встановленому ризику переховування від суду.
Разом із тим дані про особи обвинувачених свідчать про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить їх належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст.177, 181, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, - задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 23 травня 2021 року включно за адресою АДРЕСА_1 .
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 23 травня 2021 року включно за адресою АДРЕСА_2 .
Заборонити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишати місце свого проживання цілодобового, окрім виклику до суду, та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, а також утримуватися від спілкування із свідками за даним кримінальним провадженням.
Копію ухвали для виконання направити до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1