Справа № 638/2/18
Провадження № 1-і/638/4/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання прокурора потерпілого потерпілого представника потерпілих захисника-ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 , -ОСОБА_6 , -ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005011 від 12 жовтня 2017 року, обраного відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005011 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
15 березня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, на строк до 60 діб.
Зазначене клопотання з доданими до нього матеріалами передано на автоматизований розподіл у зв`язку з перебуванням судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 з 09 березня 2021 року на лікарняному.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами суду на стадії судового розгляду продовжувався.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2021 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжено до 19 березня 2021 року.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду (оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не має постійного місця проживання та реєстрації місця проживання в Україні), незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному провадженні (оскільки ОСОБА_9 відомі дані свідків та потерпілих, вони є його сусідами по комунальній кімнаті, через що він може на них незаконно впливати), вчинення нових корисливих злочинів.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , підтримав та просив задовольнити.
Потерпілі та їх представник клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 підтримали.
Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування зазначив, що не погоджується з обвинуваченням.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора зазначила, що свідок у даному кримінальному провадженні до суду не з`являється, у зв`язку з чим обвинувачений позбавлений права на розгляд кримінального провадження протягом розумного строку, сторона обвинувачення не виконала обов`язку щодо вжиття заходів для своєчасного розгляду кримінального провадження. Ризики, які зазначені прокурором як підстава для продовження запобіжного заходу, станом на час розгляду клопотання не доведені та відсутні.
Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що обвинувачений після скоєння кримінального правопорушення погрожував їй розправою.

Потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що свідок не з`являється до суду не з вини потерпілих, причини неявки достовірно не відомі. Припускає, що свідок не з`являється до суду у зв`язку з його залякуванням з боку обвинуваченого, яке мало місце після вчинення кримінального правопорушення.

Представник потерпілих зазначив, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе усунути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою є недоцільним. Зазначені прокурором ризики, які існували на час застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, є актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.

Вислухавши думки учасників процесу, суд вважає наступне.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 січня 2021 року щодо обвинуваченого продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 березня 2021 року. Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суддею враховано, що ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати та не зменшилися, а саме ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 на утриманні нікого не має, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має зареєстрованого місця проживання в м. Харкові.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, відсутність міцних соціальних зв`язків, зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання в м. Харкові, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
За таких обставин, суд на даній стадії судового провадження не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо недоведеності та зменшення ризиків, передбачених п. 1, 3, 5. ч.1 ст. 177 КПК України, на наявність яких посилалась сторона обвинувачення.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 , на строк до 14 травня 2021 року.
Також, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.
Згідно ст. 205 КПК України ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_9 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005011 від 12 жовтня 2017 року,обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 14 травня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_9 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1