Справа № 346/297/21
Провадження № 1-кп/346/350/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/350/21, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21.11.2020 року за № 0000235 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, українця, громадянина України, неодруженого, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Вказаний кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

20.11.2020 року близько 21:00 год. обвинувачений, перебуваючи в центральній частині с.Жукотин Коломийського району Івано-Франківської області, вчинив словесний конфлікт зі знайомим, потерпілим ОСОБА_5 . В подальшому обвинувачений умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілого, наніс декілька ударів кулаками по обличчю та тілу потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої повіки лівого ока, в ділянці підборіддя, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, які відносяться до легких.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого проступку визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним проступку, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачений суду пояснив, що між ним та потерпілим, який шарпнув його за одяг, відбувся словесний конфлікт, під час якого він, поставши йому підніжку, повалив його на землю та в результаті боротьби спричинив вказані тілесні ушкодження. Обвинувачений з відповідною заявою до поліції, а також до лікаря щодо надання медичної допомоги не звертався. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, жаліє, що так сталося і просить призначити йому покарання у виді штрафу.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, 28.01.2021 року подав до суду письмову заяву про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченого, розгляд кримінального провадження у його відсутності та призначення покарання на розсуд суду (а.п. 16).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Суд враховує особу винного, який не судимий (а.п. 30), на обліках в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває (а.п. 31, 34), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 32), а також думку потерпілого, викладену в письмовій заяві про відсутність претензій до обвинуваченого (а.п. 16).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а саме у виді штрафу, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1