ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1705/21 Справа № 175/1259/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року було повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, встановлені під час досудового розслідування, та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але він взагалі не містить формулювання обвинувачення.
Також обвинувальний акт містить відомості про обставини, які пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини та щире каяття, проти чого заперечує сторона захисту з посиланням на невизнання обвинуваченим вини під час досудового розслідування, що виключає наявність таких обставин.
Суд першої інстанції встановив, що слідчим при складанні обвинувального акту та прокурором при його затвердженні не дотримано вимог пунктів 5 і 6 ч.2 ст.291 КПК України, тому зробив висновок про необхідність повернення прокурору обвинувального акту для усунення виявлених недоліків.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що прокурором виконано всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України.
Прокурор зазначає, що в обвинувальному акті детально викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, а обставини, що вказані в рішенні суду першої інстанції, не перешкоджають можливості розгляду обвинувального акту.
Прокурор також зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, у випадку ухвалення вироку, суд самостійно формулює обвинувачення, яке визнає доведеним, або зазначає обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недопустимим. Крім цього, прокурор відповідно до ст. 338 КПК України може змінити обвинувачення.
Прокурор також зазначив, що у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції не може вирішувати питання доведеності чи відсутності вини та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки ці питання є предметом судового розгляду.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, де зазначив, що в порушення п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказано в повному обсязі анкетні дані обвинуваченого, а саме його громадянство.
Захисник також зазначив, що до обвинувального акту внесено відомості, які не відповідають дійсності, а саме невірно зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відомості про обставини, які пом`якшують покарання, а також є посилання на документи, яких не існує.
Захисник зазначає, що формулювання обвинувачення складено без додержання процесуальних норм та правил, не конкретно та не зрозуміло для обвинуваченого.
Захисник також наголошує, що до обвинувального акту внесені недостовірні відомості щодо повного визнання вини та щирого каяття обвинуваченого, що суттєво порушує його право на захист.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог до обвинувального акту та відомостей, які обвинувальний акт має містити, а також перелік додатків до нього, порушення вказаних вимог та відсутність перерахованих відомостей та додатків і є підставами для повернення прокурору обвинувального акту для усунення недоліків.
Повернення обвинувального акту передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається з положень ч. 2 ст. 291 КПК України, закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Пункт 6 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має також містити відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що обвинувальний акт складено без додержання зазначених вимог, оскільки в ньому викладені лише фактичні обставини кримінальних правопорушень, встановлені під час досудового розслідування та правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але взагалі не містить формулювання обвинувачення, що є порушенням права на захист обвинуваченого, а тому не приймає доводи апеляційної скарги прокурора.
Колегія суддів також враховує заперечення обвинуваченого та його захисника щодо визнання вини обвинуваченим на стадії досудового розслідування та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що недостовірні відомості щодо повного визнання вини та щирого каяття обвинуваченого суттєво порушують його право на захист.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про відповідність обвинувального акту стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки такі доводи є безпідставними, необґрунтованими та спростованими змістом самого обвинувального акту, а тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення його апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 365-2 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4