Номер провадження: 11-сс/813/319/21
Номер справи місцевого суду: 515/1675/20 1-кс/515/2509/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 січня 2021 року, якою було повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 28 грудня 2020 року, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 січня 2021 року, було повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 28 грудня 2020 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ухвала слідчого судді від 28 грудня 2020 року якою було відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на дії слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 щодо нездійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000217, внесеному до ЄРДР 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не входить до переліку ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, то її не можна оскаржити в апеляційному порядку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала не відповідає нормам КПК України.

За таких обставин, ОСОБА_6 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 січня 2021 року.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі і просив її задовольнити.

Прокурор до апеляційного суду не прибув, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, причин неприбуття не повідомив, з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертався.

Апеляційний суд, приймає до уваги положення ст. 422 КПК України, щодо скорочених строків розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків, що слідчий суддя усупереч вимог закону здійснив розгляд скарги з порушенням принципу диспозитивності.

Доводи апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення кримінального судочинства надзвичайно формалізований. Він регулюється Конституцією України (статті 29, 31, 55, 58, 59, 62, 63, Розділ VIII), Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», іншими правовими нормами.

Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З метою забезпечення всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, постановлення законного та обґрунтованого судового рішення кримінальний процесуальний закон встановлює правила, відповідно до яких визначається той суд, що буде здійснювати судовий розгляд в кожному конкретному кримінальному провадженні. Визначити підсудність і означає з`ясувати, який саме суд має провести судовий розгляд у конкретному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 30 КПК України законодавець визначив, що у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Визначення територіальної та інстанційної підсудності кримінального провадження регламентовано кримінальним процесуальним законодавством, а саме, ст. ст. 32-34 КПК України.

Згідно з ст. 33 КПК України, кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють місцеві загальні суди, а також Вищий антикорупційний суд. Кримінальне провадження в апеляційній інстанції здійснюють відповідні апеляційні суди, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду. Кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд . Кримінальне провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається. Кримінальне провадження за виключними обставинами здійснюється з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини третьої статті 459 цього Кодексу, судом, який ухвалив рішення, що переглядається, а з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - Великою Палатою Верховного Суду.

Так, згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Наведені правові норми мають своє відображення у пунктах 1, 2 та 17 статті 7 КПК, де зазначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Водночас, статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

Апеляційний суд зазначає, що апеляційне провадження це стадія кримінального провадження, яка являє собою врегульовану кримінальним процесуальним законом діяльність суду апеляційної інстанції з перегляду ( перевірки) за апеляційними скаргами учасників кримінального провадження рішень суду першої інстанції. Порядок провадження в суді апеляційної регулюється главою 31 КПК України.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 28 грудня 2020 року, було відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на дії слідчого СВ Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 щодо нездійснення процесуальних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000217, внесеному до ЄРДР 09 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (справі № 515/1769/20, провадження № 1-кс 515/2621/20).(а.с.35-36)

11 січня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області із апеляційною скаргою на зазначену ухвалу слідчого судді.(а.с.47-51)

Ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 січня 2021 року, зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_6 було повернуто останньому, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку(справа №515/1675/20, провадження 1-кс/515/2509/20).(а.с.37)

Відтак, із аналізу вищевикладених положень закону та обставин справи в їх сукупності можна дійти висновку про те, що, слідчий суддя, отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка не підлягає розгляду в даному суді повинен був повернути апеляційну скаргу останньому без винесення судового рішення та роз`яснити йому порядок подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, передбачений ч.2 ст. 395 КПК України, а саме подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Частиною 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушення вимог кримінального процесуального закону є, відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи те, що в даному випадку слідчий суддя, вийшовши за межі наданих йому цим Кодексом повноважень, прийняв до розгляду апеляційну скаргу, яка йому не підсудне, а, відповідно до приписів п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності, то в даному випадку за наслідками апеляційного розгляду слід керуватися приписами ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 КПК України.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню без постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 13 січня 2021 року, якою було повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області, від 28 грудня 2020 року, - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4