Справа № 161/2190/20 Провадження №11-кп/802/395/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.02.2021 року обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03.04.2021 року включно, з можливістю внесення застави та покладенням відповідних обов`язків. Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Прокурор в судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, оскільки на даний час провадження по-суті не розглянуто, судовий розгляд відкладається після строку, на який його було продовжено попередньою ухвалою, ризики, визначені ст.177 КПК України, не зменшились.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 14 травня 2021 року включно, з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, визначених ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.02.2021 року.
Таке своє рішення місцевий суд мотивував тим, що з врахуванням положень ст.331 КПК України, враховуючи, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, ризики, визначені ст.177 КПК України, не зменшились, кримінальне провадження по-суті не розглянуто, тобто судове провадження триває, не застосування запобіжного заходу, на думку суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом уникнення його явки до суду, санкція статті, за якою обвинувачуються ОСОБА_8 передбачає покарання до 5 років позбавлення волі. Останній раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, тривалий час уникав явки до суду, в зв`язку з чим оголошувався у розшук, строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу закінчується 03.04.2021 року, тому суд вважає доцільним, з врахуванням положень ст.ст.177, 178, 183 КПК України, продовжити щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.05.2021 року включно, з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, визначених ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.02.2021 року.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Вказує на те, що ризики зазначені в клопотанні прокурора є неправдивими, оскільки вказано, що він ухилявся і не являвся до суду, не з`ясовуючи і не встановлюючи причини чому він не являвся. Не було взято до уваги його незадовільний стан здоров`я та підозри на захворювання «Ковід». Вважає, що суд першої інстанції позбавив його законного права Людини на повноцінне лікування, сімейний спосіб життя та належного забезпечення його двох дітей. Вказує на те, що в минулому притягувався до кримінальної відповідальності, зараз проти нього висунуто обвинувальним органом підозру у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, однак згідно законодавства України та Європейської Конвенції це все вказане не являється законною підставою застосування до нього, з смертельними захворюваннями людини, міри запобіжного заходу тримання під вартою. Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, обравши йому менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити за безпідставністю, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обвинувачення у вчиненні злочину, а метою запобігання вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані в судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, санкція статті, за якою передбачає покарання до 5 років позбавлення волі, вчиненого під час перебування на іспитовому строці, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, тривалий час уникав явки до суду, в зв`язку з чим оголошувався у розшук, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладеного в апеляційний скарзі обвинуваченого доводів, апеляційний суд не вбачає.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі обвинуваченим та були наведені ним та його захисником в ході розгляду провадження, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це він просить.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: