Справа № 539/392/21
Провадження № 1-кп/539/109/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2021 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни, громадянина України, українця, одруженого, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інваліда 2-ї групи,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
06.01.2021 о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 210994-20» державний номер НОМЕР_1 рухався по проїжджій частині вулиці Монастирської м. Лубен Полтавської області в напрямку вулиці Вишневецьких. Де проїжджаючи навпроти будівлі Лубенського міськрайонного суду, що по вул. Монастирській, 17, в м. Лубни, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідною розміткою та дорожніми знаками, не прийняв своєчасно заходів щодо зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, не переконався належним чином, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого своїми діями створив таку небезпеку і в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , котрий перетинав проїзну частину, по вищезазначеному нерегульованому пішохідному переході, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому тім`яної кістки зліва з переходом на потиличну кістки та стінки основної пазухи (основу черепу), гематосинус основної пазухи зліва, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, геморагічних забою лобних долей з після травматичним субарахноїдальним крововиливом з набряком головного мозку, закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки, множинні садна обличчя зліва та лівої кисті, які утворились від дії тупого (тупих), предмету (предметів), або при ударі об такий, можливо при ДТП, в указаний в постанові строк і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.
Вказаними діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 18.1, «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (надалі Правила дорожнього руху України), хоча мав можливість та повинен був їх виконувати. Зазначений пункт Правил дорожнього руху України означає:
п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»
Згідно висновку експерта № 58 від 22.01.2021 за результатами проведеної автотехнічної експертизи в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ 210994-20» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 маються невідповідності вимогам п. 18.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками.
В умовах даної пригоди водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, котрі б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів Правил.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному кається.
Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор, потерпілий та його представники також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро кається у їх вчиненні, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який в скоєному кається, сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, має похилий вік, являється інвалідом 2 групи, частково відшкодував витрати на лікування, висновок органу пробації, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує те, що обвинуваченим грубо порушено Правила дорожнього руху, що спричинило тяжкі наслідки, тому суд приходить до висновку про необхідність обрання покарання із позбавленням права керувати транспортними засобами.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, ст.ст. 50, 65-67 КК України , суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1144 гривень 15 копійок.
- автомобіль ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 , як йому належне майно;
- відеореєстратор, що вмонтований у дзеркало заднього виду, який залишено на зберігання в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНІІ в Полтавській області повернути ОСОБА_4 , як йому належне майно;
- оптичний компакт диск, з відеофайлом наданий Лубенським міськрайонним судом, зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження..
Скасувати арешт, накладений ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 14.01.2021 року на автомобіль ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 та відеореєстратор, що належать ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1