КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
26 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2020, ?
за участі:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
В С ТА Н О В И Л А
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2020 задоволено подання начальника Дарницького районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на реальну міру покарання засудженому ОСОБА_5 . Скасовано звільнення від відбування покарання та направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2018 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2020 скасувати і постановити нову ухвалу, якою змінити йому покарання на непов`язане з позбавленням волі.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 зазначає, що він жодного разу не був проінформованим про час проведення судового розгляду, на час проведення судових засідань знаходився в лікарні у зв?язку з травмою голови, таким чином судове засідання було проведено без нього, та оголошено його в розшук, в зв?язку з ухиленням від судових засідань, що не відповідає дійсності.
Заслухавши доповідь судді, заслухавши доводи сторони захисту, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів керується наступним.
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2018 ОСОБА_5 визнано винним за ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк 2 роки, цим же вироком суду на нього були покладені обов?язки передбачені ст. 76 КПК України.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10листопада 2020року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2018 року.
Дарницький районний суд м. Києва, приймаючи рішення про задоволення вказаного клопотання виходив з того, що вирок відносно ОСОБА_5 було ухвалено 23.08.2018 року та засудженому були роз`яснені обов`язки, які покладаються на нього у зв`язку із встановленням іспитового строку, та письмово повідомлено засудженого про обов`язок з`явитись до органу пробації за місцем проживання та стати на облік (а.с.2). Зазначена обставина спростовує твердження ОСОБА_5 про те, що він не був обізнаний, що його було звільнено від відбування покарання на іспитовий строк з покладенням певних обов`язків. Також сумнів про те, що засуджений не був обізнаний про існування встановлених обов`язків викликає та обставина, що ОСОБА_5 самостійно з`явився до органу пробації, де став на облік 16.10.2018 року, та в цей день підписав розписку, в якій власноруч зазначив, що йому роз`яснені обов`язки, які встановлені вироком суду (а.с.12). Також з листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_5 тричі не з`явився до органу пробації для реєстрації, а саме 08.01.2019 року, 04.03.19 року, 01.04.19 року. Документів які би підтверджували поважність причини неприбуття для реєстрації засудженим не надано. Також встановлено, що засуджений змінив місце проживання, не повідомивши про це орган пробації. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїхав за межі України, що підтверджується довідкою Державної прикордоної служби України від 04.01.2019 року (а.с. 72). Окрім цього, засуджений ОСОБА_5 неодноразо неявлявся і в судові засідання переховуючись від суду, в результаті чого 29.07.2020 року був оголошений в розшук в якому перебував до 10.11.2020 року.
Перевіривши доводи поданої засудженим ОСОБА_5 апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.78 КК України та ст.ст. 537-539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки, зважаючи на слідуюче.
Згідно ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Як встановлено у ч. 3 та ч. 5 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень розділу VIII КПК України; у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Так, судом першої інстанції встановлено і матеріалами справи підтверджується, що що вирок відносно ОСОБА_5 було ухвалено 23.08.2018 року та засудженому були роз`яснені обов`язки, які покладаються на нього у зв`язку із встановленням іспитового строку, та письмово повідомлено засудженого про обов`язок з`явитись до органу пробації за місцем проживання та стати на облік (а.с.2). Зазначена обставина спростовує твердження ОСОБА_5 про те, що він не був обізнаний, що його було звільнено від відбування покарання на іспитовий строк з покладенням певних обов`язків. Також сумнів про те, що засуджений не був обізнаний про існування встановлених обов`язків викликає та обставина, що ОСОБА_5 самостійно з`явився до органу пробації, де став на облік 16.10.2018 року, та в цей день підписав розписку, в якій власноруч зазначив, що йому роз`яснені обов`язки, які встановлені вироком суду (а.с.12). Також з листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_5 тричі не з`явився до органу пробації для реєстрації, а саме 08.01.2019 року, 04.03.19 року, 01.04.19 року. Документів які би підтверджували поважність причини неприбуття для реєстрації засудженим не надано. Також встановлено, що засуджений змінив місце проживання, не повідомивши про це орган пробації. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїхав за межі України, що підтверджується довідкою Державної прикордоної служби України від 04.01.2019 року (а.с. 72). Окрім цього, засуджений ОСОБА_5 неодноразо неявлявся і в судові засідання переховуючись від суду, в результаті чого 29.07.2020 року був оголошений в розшук в якому перебував до 10.11.2020 року.
Отже, враховуючи вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність, достатніх та беззаперечних даних про те, що засуджений ОСОБА_5 порушив усі покладені на нього судом обов`язки та своєю поведінкою не бажає стати на шлях виправлення.
Разом з тим, що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_5 було незаконно оголошено у розшук оскільки він не отримував повідомлення про розгляд питання про скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки він перебував на лікуванні, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані доводи апелянта є надуманими та свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 намагається уникнути відбування покарання призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2018 року
Таким чином, враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 порушив покладені на нього за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2018 року обов`язки та не став на шлях виправлення, то колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, ? законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2020, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3