Справа № 715/419/21
Провадження № 1-кп/715/34/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2021 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000702 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Глибоцького районного суду Чернівецької області прокурором надіслано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст. 296 КК України, з угодою про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

Відповідно до угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим 01.05.2016, біля 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 разом зі своїми братами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли на літню площадку біля приміщення магазину - бару ПП «Болокан», який розташований по АДРЕСА_1 , де, діючи умисно, узгоджено між собою у групі осіб, підійшли до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Купка Глибоцького району Чернівецької області та нічого не пояснюючи, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві та громадських місцях, в присутності сторонніх осіб, які також в той час перебували у вказаному місці, безпричинно, з особливою зухвалістю, почали наносити чисельні удари руками та ногами в область життєво важливих органів, тобто в область голови та живота, а також по іншим частинам тіла ОСОБА_6 , внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці нижньої повіки зліва, по внутрішній поверхні правого плеча в середній третині в кількості 3-х., садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу та крововиливу підкон`юнктивального в ділянці лівого очного яблука у зовнішніх квадрантах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки по нижньому полюсу з переходом на ворота, з розвитком гемоперитонеума, які відносяться до категорії тяжких та таких, що небезпечні для життя. Побиття ОСОБА_6 тривало біля 3-5 хвилин, незважаючи на намагання сторонніх громадян припинити хуліганські дії, після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втекли.

В ході досудового розслідування 22.02.2021 між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до вимог статті 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої останній визнає правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 296 КК України та вони дійшли згоди щодо застосування до підозрюваного узгодженого за цією угодою покарання у виді двох років обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України його від відбування покарання, якщо він протягом іспитового терміну не вчинить нового злочину та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, а також потерпілий ОСОБА_6 просили суд затвердити угоду про примирення з потерпілим.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд відмовити у затвердженні угоди про примирення та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

Ознайомившись з обвинувальним актом та угодою про примирення, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, суд прийшов до висновку, що у затверджені угоди про примирення слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Крім того, відповідно до вимог ст. 476 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу. Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Як вбачається з п.п. 18 та 19 Постанови Пленуму ВССУ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:

а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд, крім зазначеного вище, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XII "Злочини проти громадського порядку та моральності".

Враховуючи, що безпосереднім об`єктом злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є саме громадський порядок, суд вважає за неможливе затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим в даному конкретному випадку у зв`язку з тим, що така угода не відповідає інтересам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 314, 468-474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затверджені угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000702 та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: