УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року
м. Київ

справа № 188/683/19
провадження № 51-718 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравневська та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
2. За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_4 27 лютого 2019 року під час спільного вживання спиртних напоїв вчинив зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів сварку, в ході якої завдав потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, від яких вона приблизно через 1-3 години померла.
Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати судові рішення щодо нього і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
4. На обґрунтування своєї позиції засуджений зазначає:
судом першої інстанції не виконані вимоги статті 94 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки обставини, які мають значення у справі, належним чином не з`ясовані та не вивчені судом першої інстанції, а жодна експертиза прямо не доказує і не спростовує факт вчинення ним злочину;
суд першої інстанції на порушення статті 96 КПК не долучив до матеріалів справи заяви матері засудженого про вчинення злочину, передбаченого статтею 190 КК, що доводить наявність у сім`ї ОСОБА_6 мотиву оговорити засудженого;
залишено без уваги його клопотання про здійснення кримінального провадження російською мовою, що порушує його право на захист;
слідчі дії було проведено з порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
5. Він вважає, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів апеляційних скарг сторони захисту та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Оцінка суду
6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 цього ж Кодексу.
8. У скарзі засуджений наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду у вироку фактичним обставинам справи.
9. Відповідно до частини 1 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
10. З оскаржених судових рішень убачається, що суди попередніх інстанцій зробили висновок про винуватість засудженого на підставі сукупності численних доказів, у тому числі висновків єкспертиз, наведши їх детальний зміст і аналіз. Суди не знайшли підстав для сумніву в достовірності показань свідків, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються між собою і відсутні дані, які дають підстави вважати, що всі свідки обмовили засудженого.
11. Посилання засудженого на те, що під час досудового розслідування він брав участь у слідчих діях у стані алкогольного сп`яніння не ставлять під сумнів законність вироку, оскільки суд посилався лише на показання, надані під час судового розгляду.
12. Правильність оцінки судом першої інстанції доказів була предметом перевірки апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги, які по суті, аналогічні доводам касаційної скарги засудженого. Таким чином, суд апеляційної інстанції дотримався вимог статті 419 КПК.
13. Касаційна скарга не містить доводів, які б ставили під сумнів висновки судів попередніх інстанцій щодо достовірності доказів, а також їх достатності для встановлення обставин справи. Незгода засудженого із висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення судами процесуального закону.
З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3