ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1177/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №638/8590/21 (пров. 1-кс/638/1347/21) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 червня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000707 від 05.06.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000707 від 05.06.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
До підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 03 серпня 2021 року, до 11 годин 40 хвилин та визначено заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн 00 коп, у разі внесення якої ОСОБА_7 вирішено з під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківської області із встановленою ним періодичністю чи за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Вказані обов`язки, в разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 на строк не більше двох місяців.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 червня 2021 року та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилався на недоведеність наявності вказаних в клопотанні ризиків, оскільки вважає, що вважає суб`єктивним припущенням органів слідства. Також просив врахувати, що підозрюваний визнав повністю свою провину, раніше не судимий, неофіційно працевлаштований, має постійне місця реєстрації, а також статус учасника бойових дій. Впливати на свідків , потерпілих чи перешкоджати встановленню істини по справі не буде, намірів переховуватися не має. Буде з`являтися за першою вимогою до слідчого та суду, скоювати злочини намірів також не має.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 136 КПК України, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 червня 2021 року за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області №0000707 від 05.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

05.06.2021 року о 11:50 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
07 червня 2021 року слідчий СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , вобґрунтування якого посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 4 до 6 років, постійного місця мешкання на території м. Харкова та родини або утриманців не має, слідчий вважав, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, що може спонукати його покинути територію м. Харкова та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, він може вчинити вплив на потерпілого та свідків, з метою їх залякування, для подальшого надання необхідних підозрюваному показів, а також є ризик вчинення ним нових злочинів, враховуючи обставини та характер скоєного злочину, а також особу підозрюваного, який не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважав, що до підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки вона підтверджена наданими до клопотання доказами та підтвердженим ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, обставини та характер скоєного злочину, дані про особу підозрюваного, який офіційно не працює, осіб на утриманні не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки. Ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав недоведеними, оскільки прокурором в судовому засіданні не надано доказів можливості впливу підозрюваного на потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше не судимий.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, як зазначено в ст. 183 КПК України, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується висновками суду першої інстанції, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, а також те, що стійких соціальних зв`язків та офіційного працевлаштування підозрюваний не має є ймовірність ризику того, що він може переховуватись від слідства та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Фактичні обставини справи свідчать про зухвалу поведінку підозрюваного, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а саме вчинення корисливого злочину проти власності, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності населення, а також життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризику, яким слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризик переховування, що існував на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшився, доведеність якого об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Твердження в апеляційній скарзі адвоката щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, як показника міцних соціальних зв`язків, а також наявності у підозрюваного статусу учасника бойових дій, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення правопорушення і не стала стримуючим фактором для підозрюваного від противоправних дій, згідно повідомленої йому підозри.

Доводи скарги стосовно відсутності у підозрюваного намірів переховуватись, чинити вплив на потерпілих та свідків та потерпілих, а також неможливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, не може усувати вірогідності їх настання, запобігти чому в даному випадку, може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він буде не достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 7 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді