печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

22 січня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 22.09.2017 року у кримінальному провадженні № 0000734 від 04.04.2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 ч. 1 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого в ОВС Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000734 від 04.04.2013 року.

Особа, яка звернулася зі скаргою та слідчий про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, проте, в засідання не з`явилися з невідомих суду причин.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

З огляду на наведене, вбачається, що постанова старшого слідчого в ОВС Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим є обґрунтованою та такою, що винесена слідчим у відповідності до вимог чинного КПК України, а тому підстав для її скасування немає.

За таких обставин, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 22.09.2017 року у кримінальному провадженні № 0000734 від 04.04.2013 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 305 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 22.09.2017 року у кримінальному провадженні № 0000734 від 04.04.2013 року,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1