Справа №463/7220/20
Провадження №1-кп/463/250/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2020 року за № 0000837 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, останній раз вироком Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 26 травня 2020 року приблизно о 12 годині 51 хвилині, перебуваючи на вул. Шота Руставелі, 6, повторно з лівої кишені куртки ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A30s», зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , вартістю 7 300 гривень, спричинивши потерпілій шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і пояснив, що 26 травня 2020 року приблизно в обідню пору, перебуваючи на початку вул. Шота Руставелі в м. Львові викрав з кишені куртки незнайомої жінки мобільний телефон. Вказав, що щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, а тому докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а вважаються встановленими судом.

Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені крадіжки повторно, його дії за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на диспансерному обліку з приводу наркологічного захворювання, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 304 від 30 червня 2020 року психічною хворобою не страждає, виявляє органічний розлад особи та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (ЧМТ, наркотична інтоксикація), з наростаючим психоорганічним синдромом, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; в період інкримінованих дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням покарання призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід у вигляді застави скасувати.
Окрім того, з клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення застави та додатків до такого вбачається, що відповідно до квитанції № 26 від 30 червня 2020 року застава за ОСОБА_5 в розмірі 10 510 гривень на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 червня 2020 року була внесена на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області ОСОБА_4 . Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. З врахуванням наведеного та вимог ч. 4 ст. 374 КПК України після набрання вироком законної сили дані кошти слід повернути заставодавцю.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи покарання призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати, яка зазначена у вироку Галицького районного суду м. Львова від 15 лютого 2021 року - з 11 вересня 2020 року.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 26 червня 2020 року по 1 липня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави скасувати.
Речові докази мобільний телефон «Samsung Galaxy A30s», зеленого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити у власності останньої; два оптичні диски DVD-R, оптичний диск CD-R зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Грошові кошти в розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень, сплачені ОСОБА_4 згідно з квитанцією № 26 від 30 червня 2020 року на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області як заставу за ОСОБА_5 на виконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26 червня 2020 року в справі № 463/5724/20 після набрання вироком законної сили - повернути заставодавцю ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1