Код суду 233 Справа № 233/5018/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000796 від 13 вересня 2020 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, працюючого водієм автобусу ТОВ «Пасажирська компанія Донбас», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

12 вересня 2020 року, приблизно о 22.00 год. (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_7 рибалив на водосховищі «Клебан Бик» поблизу із селищами Плещіївка та Клебан Бик Костянтинівського району Донецької області, коли до нього під`їхали його колишня співмешканка ОСОБА_8 із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4 .
Під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка через те, що ОСОБА_7 надсилав ОСОБА_8 смс-повідомлення любовного характеру.
У цей же день, приблизно о 22.10 год. (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), на ґрунті виниклих неприязних відносин під час зазначеної сварки, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почалась бійка, а саме ОСОБА_4 , схопивши руками за куртку, витягнув ОСОБА_7 з автомобіля «ГАЗ-21», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повалив останнього спиною на землю, та притиснувши лівим коліном до землі, наніс йому не менше одного удару кулаком правої руки по обличчю, після чого ОСОБА_4 відпустив ОСОБА_7 , а той піднявся та попрямував у бік свого автомобіля. Після отриманих тілесних ушкоджень, на ґрунті виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 .
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 із салону свого автомобіля «ГАЗ-21», реєстраційний номер НОМЕР_1 , взяв в праву руку кухонний ніж, та діючи умисно, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тяжкого тілесного ушкодження, погнався за ОСОБА_4 , висловлюючи наміри завдати останньому тілесні ушкодження. ОСОБА_4 став бігати від ОСОБА_7 навколо свого автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а ОСОБА_7 намагався його наздогнати, але не зміг.
Після чого ОСОБА_7 сів на переднє ліве сидіння автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , закривши за собою двері, і у цей час ОСОБА_4 підійшов до зазначеного автомобіля, ногою розбив скло лівої передньої двері, та схопивши руками за куртку, витягнув звідти ОСОБА_7 . В свою чергу ОСОБА_7 , утримуючи в правій руці вказаний кухонний ніж, діючи умисно, реалізуючи свій злочинній умисел, направлений на умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , наніс останньому вказаним ножем не менше семи послідовних ударів в область лівої руки, лівого стегна та в область грудної клітини ліворуч.
Своїми умисними діями, безпосередньо направленими на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: колото-різану рану на рівні 7-го межребір`я, проникаючу у ліву грудну порожнину з ушкодженням верхівки серця, колото-різані рани лівого передпліччя /2/, задньої поверхні лівого плеча /2/, передньої поверхні лівого стегна /2/, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Свої протиправні дії ОСОБА_7 припинив самостійно та залишився на місці злочину.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 12 вересня 2020 року він приїхав на нічну рибалку на водосховище «Клебан Бик» поблизу із селищами Плещіївка та Клебан Бик Костянтинівського району, та близько 22 години до нього під`їхали його колишня співмешканка ОСОБА_9 із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_10 . Між ним та ОСОБА_10 виникла сварка через те, що він надсилав ОСОБА_9 смс-повідомлення любовного характеру, яка переросла у бійку, а саме ОСОБА_10 витягнув його з автомобіля «ГАЗ-21», повалив на землю та наніс пару ударів кулаком по обличчю, після чого ОСОБА_10 відпустив його, а він піднявся та пішов до свого автомобіля, звідки взяв кухонний ніж та погнався за ОСОБА_10 , висловлюючи намір завдати останньому тілесні ушкодження, але не наздогнав ОСОБА_10 . Потім він сів на водійське сидіння автомобіля ОСОБА_10 та закрив двері, після чого ОСОБА_10 підійшов до автомобіля, ногою розбив скло водійської двері, та витягнув його. В цей час він кухонним ножем, який тримав у руці, наніс ОСОБА_10 декілька ударів в область лівої руки, лівого стегна та в область грудної клітини ліворуч. Раніше він потерпілого знав як працівника АЗС. ОСОБА_11 удари потерпілому з метою припинити його дії. Не заперечував, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 були заподіяні виключно його діями. На даний час він з потерпілим примирилися і останній не має до нього жодних претензій. У скоєному щиро розкаявся.

Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_7 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за даним вироком повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 121 КК України, так як він своїми діями спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше не судимий; до адміністративної відповідальності не притягався; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем роботи та проживання характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся; добровільно відшкодував завданий злочином збиток.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає: щире каяття у скоєному; добровільне відшкодування завданого злочином збитку.

Згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 598 від 06 жовтня 2020 року, ОСОБА_7 в момент скоєння кримінального правопорушення був психічно здоровим, виявляв акцентуацію особистості за нестійким типом. У період здійснення інкримінованого діяння за психічним станом в повній мірі усвідомлював свої дії і керував ними. У період здійснення інкримінованого діяння ОСОБА_7 не перебував у тимчасово хворобливому стані, яке б позбавляло його здатності усвідомлювати свої дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 є психічно здоровим, виявляє акцентуацію особистості за нестійким типом. За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує. В період часу, відповідний інкримінованому діянню, ОСОБА_7 не перебував у стані фізіологічного афекту. В період часу, відповідний інкримінованому діянню, ОСОБА_7 не перебував в емоційному стані (стресі, фрустрації, розгубленості та інше), що могло істотно впливати на його свідомість та діяльність. У ОСОБА_7 мають місце індивідуально-психологічні особливості які можуть суттєвим чином вплинути на його поведінку, і які суттєвим чином вплинули на його свідомість та діяльність у досліджуваній ситуації.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, добровільного відшкодування завданого злочином збитку та критичного ставлення до скоєного, думки потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого та висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового розслідування обирався у вигляді домашнього арешту. Під час судового розгляду клопотання від прокурора про продовження застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (роки) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.

Речові докази по справі:
- зразок ґрунту, просочений речовиною бурого кольору; кухонний ніж; змив речовини бурого кольору з поверхні кузову автомобіля «ВАЗ 2101»; зразок крові ОСОБА_7 ; зразок крові ОСОБА_4 , які зберігаються у камері зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1796 від 27 жовтня 2020 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 918), - знищити;
- електронний носій «Kingston» micro SD 16 Gb, який долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя