Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 952/1046/20
провадження № 1-кс/624/18/21
У Х В А Л А
Іменем України
смт. Кегичівка 11 лютого 2021 року
Суддя Кегичівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Зачепилівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 про самовідвід,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю ОСОБА_1 на розгляд заяви про відвід судді справа №952/1046/20.
В обґрунтування своєї заяви суддя ОСОБА_3 вказав, що у його провадженні знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 368 КК України. У зв`язку з тим, що останній працює начальником Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області з метою виникнення сумнівів у його неупередженості він заявляє самовідвід.
За ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу (самовідводу) має бути вислухана особа, яка заявила самовідвід (якій заявлено відвід), якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суддя ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.
Прокурор у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив провести розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 за його відсутності. Окрім того зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 є начальником Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області та займає у Красноградському районі Харківської області вагому посаду, яка може вплинути на неупередженість судді Зачепилівського районного суду Харківської області та неспроможність приймати обґрунтоване рішення, тому у сторони обвинувачення виникають обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді, що є безумовною підставою для задоволення йому самовідводу. Також, у силу виконання службових обов`язків між суддею та обвинуваченим ОСОБА_4 можуть мати місце дружні відносини. Крім того, враховуючи, що вони працюють в сільському районі з невеликою кількістю населення у стороннього спостерігача, в тому числі у мешканців Зачепилівського району Харківської області можуть виникнути сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 при прийнятті будь-якого рішення за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заперечення в яких просив розгляд провести без його участі та участі захисника та відмовити в задоволенні самовідводу судді ОСОБА_3 , оскільки ті обставини, що зазначені в його заяві на сьогодні перестали існувати, адже він вже не є начальником Зачепилівського відділу поліції, відповідно до наказу від 25 січня 2021 року №28 та переведений на іншу посаду до м. Харкова. Також зазначив, що навіть за часів перебування на посаді начальника відносини, що склалися з суддею ОСОБА_3 були виключно службовими, вважає, що їх стосунки виключають будь-які сумніви у його неупередженості у законному та об`єктивному розгляді справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Так, до Зачепилівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000182 від 30 березня 2020 року за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю ОСОБА_3 .
Вивчивши заяву про самовідвід та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Згідно ч.1, 2 ,4 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії").
У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р., зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі Білуга проти України від 28 жовтня 1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії, тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Мироненко і Мартенко проти України" у п. 66, зазначив, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").
ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Piersak v. Belgium (1982 р.) постановив, що внутрішні суди повинні викликати довіру у громадськості і, особливо, у обвинувачених в ході кримінального процесу, а також суддя, у відношенні якого є обґрунтовані побоювання недостатньої неупередженості повинен негайно взяти відвід.
Відповідно до ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вимога законності у кримінальному провадженні України поширюється не лише на законність суду, який уповноважений здійснювати судовий розгляд у кримінальних справах, а включає в себе й законність складу суду в конкретному судовому провадженні.
Законність складу суду спрямована на забезпечення права на справедливий суд, проголошеного в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч.1 ст.21 КПК, приходжу до висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Окрім того, ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2021 року матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України направлено для розгляду до Кегичівського районного суду Харківської області, тому на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України матеріали необхідно передати до канцелярії суду для подальшого розподілу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.
Відвести суддю Зачепилівського районного суду Харківської області ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0000182 від 30 березня 2020 року за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
Передати матеріали кримінальної справи до канцелярії Кегичівського районного суду Харківської області для подальшого розподілу відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1