Справа № 953/980/21
н/п 1-кс/953/2420/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 21.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилученого 15.03.2021 під час проведення огляду двоповерхової будівлі прибудованої до будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , позначеної відповідно до технічного паспорту від 09.08.2012 на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою літ. «Л-2» площею 370,2 кв. метрів, фактичним власником якого є ОСОБА_5 , 1953 року народження, а саме на: фрагмент кабелю електроживлення від вузла обліку будинку довжиною приблизно 50-55 см; - розеткова група з фрагментами проводів (довжиною 40 см., 60см., 70см. (2шт.) електроживлення мережі з 2 поверху кімнати №1 та розеткова частина з фрагментами проводів електроживлення внутрішньої мережі з 2 поверху з ванної кімнати (довжиною по 60 см. (2шт.); - фрагменти панелей ПВХ з облицювання стелі приміщення коридору 1 поверху в кількості 15 шт. середніми розмірами 26х23 см.; - фрагменти лінолеуму з підлоги кімнати №1 другого поверху в кількості 17 шт. середніми розмірами 20х20см.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.01.2021 за №0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.
Слідчий зазначає, що 21.01.2021 о 15.03 за адресою: АДРЕСА_1 , у двоповерховому житловому будинку, попередньо переобладнаному під будинок для літніх людей (приватний пансіонат для літніх людей «Золотий час») на другому поверсі виникла пожежа, внаслідок якої загинуло 15 осіб, 6 осіб врятовано та госпіталізовано до лікарень.
За адресою: АДРЕСА_1 , розташовані дві двоповерхові будівлі, суміщені між собою, у тому числі шляхом з`єднання газо- та електрокомунікаціями, з надвірними будівлями.
Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.07.2010 право власності на житловий будинок літ. «Д-2», загальною площею 351,5 кв.м., гараж літ. «Е», площею 41,3 кв.м., бесідкою літ «Ж», площею 14 кв.м. та басейн, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Одночасно з цим, слідчий вказує, що до вказаного будинку ОСОБА_5 без отримання спеціальних дозволів, передбачених законодавством, самовільно здійснено прибудову двоповерхової будівлі, а також проведено електро- та газопостачання шляхом під`єднання до комунікацій суміжного будинку по АДРЕСА_1 .
21.01.2021 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України.
23.01.2021 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 21.03.2021.
Слідчий зазначив, що 15.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2021, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення проведено огляд двоповерхової будівлі прибудованої до будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , позначеної відповідно до технічного паспорту від 09.08.2012 на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою літ. «Л-2» площею 370,2 кв. метрів, за місцем розташування приватного пансіонату для осіб похилого віку «Золотое время», в ході якого виявлено та вилучено майно, згідно переліку, зазначеному в клопотанні, яке належить ОСОБА_5 .
Слідчий вважає, що вилучені предмети могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, містити відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з викладеним вказані вилучені предмети можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий зазначає, що незастосування арешту на вищезазначене майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився. 19.03.2021 від захисника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 до суду надійшло клопотання про розгляд клопотання слідчого без участі ОСОБА_5 та у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечує.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю слідчого та власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.
Згідно з положенням ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт майна було подане до Київського районного суду м. Харкова 17.03.2021, тобто в передбачений ч.5 ст.171 КПК України строк. Тому слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання по суті.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
- правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
- наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).
Щодо правової підстави арешту майна слідчий суддя зазначає наступне.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч.1 ст.98 КПК України).
Слідчий в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Як вбачається із витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.01.2021 за №0000024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, в рамках якого подається клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно (а.с.5).
21.01.2021 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України.
Згідно з даними, які містяться в технічному паспорті від 09.08.2012 на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 площею 351, 5 кв. метрів та літ. «Л-2» площею 370, 2 кв. метрів, власником зазначеного садибного житлового будинку є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.6-12).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 на підставі положень ст.ст.234, 235 КПК України надано дозвіл на проведення огляду двох двоповерхових будинків, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , позначених відповідно технічного паспорту від 09.08.2012 на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою літ. «Д-2» площею 351, 5 кв. метрів та літ. «Л-2» площею 370, 2 кв. метрів, фактичним володільцем якого є ОСОБА_5 , 1953 року народження (а.с.13-14).
Відповідно до даних, що містяться в протоколі огляду приміщення, місцевості, речей та документів проведеного 15.03.2021 в період часу з 10 години 55 хвилин до 12 години 45 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , за участю власника приміщення ОСОБА_5 , вилучено майно, згідно переліку зазначеному в протоколі (а.с.15-17).
Даних щодо визначення вказаного вилученого майна речовим доказом на час розгляду клопотання немає, однак слідчим суддею встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що вилучені фрагмент кабелю електроживлення від вузла обліку будинку; розеткова група з фрагментами проводів електроживлення мережі з 2 поверху кімнати №1 та розеткова частина з фрагментами проводів електроживлення внутрішньої мережі з 2 поверху з ванної кімнати; фрагменти панелей ПВХ з облицювання стелі приміщення коридору 1 поверху; фрагменти лінолеуму з підлоги кімнати №1 другого поверху, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.
З огляду на зазначене вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково(ч.1 ст.174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).
З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 21.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 270 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 15.03.2021 під час проведення огляду двоповерхової будівлі прибудованої до будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , позначеної відповідно до технічного паспорту від 09.08.2012 на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою літ. «Л-2» площею 370,2 кв. метрів, фактичним власником якого є ОСОБА_5 , 1953 року народження, а саме на: фрагмент кабелю електроживлення від вузла обліку будинку довжиною приблизно 50-55 см; розеткова група з фрагментами проводів (довжиною 40 см., 60см., 70см. (2шт.) електроживлення мережі з 2 поверху кімнати №1 та розеткова частина з фрагментами проводів електроживлення внутрішньої мережі з 2 поверху з ванної кімнати (довжиною по 60 см. (2шт.); фрагменти панелей ПВХ з облицювання стелі приміщення коридору 1 поверху в кількості 15 шт. середніми розмірами 26х23 см.; фрагменти лінолеуму з підлоги кімнати №1 другого поверху в кількості 17 шт. середніми розмірами 20х20см до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Визначити місце зберігання арештованого майна - камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1