1 із 9 Провадження №1-КП/303/230/21
Справа №303/6420/20
Номер рядка статистичного звіту 230
вирок
Іменем України
11 серпня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачеві кримінальне провадження №0001198 стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Кольчино Мукачівського району, Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого , раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого за частиною 3 статті 190, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у другій половині квітня 2019 року, з метою підшукання покупця для подальшого продажу автомобіля марки BMW 520 D 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, використав довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_9 .
Діючи з метою на незаконне заволодіння коштами, ОСОБА_4 скориставшись підробленими договором комісії №5607 від 10 травня 2019 року, укладеним між ОСОБА_9 та ПП Кондор в особі ОСОБА_10 , актом огляду реалізованого транспортного засобу № 4202/19/005062 від 10 травня 2019 року та актом № 5607 від 10 травня 2019 року щодо технічного стану транспортного засобу або його складової частини, продав належний ОСОБА_9 транспортний засіб марки BMW 520 D 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , громадянину ОСОБА_11 а виручені кошти обернув на власну користь.
Таким чином, зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_4 незаконно заволодів коштами, які він отримав за результатами продажу автомобіля BMW 520 D 2010 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 vin: НОМЕР_3 , вартість якого становить 517145,80 гривень.

2 із 9
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує частиною 3 статтею 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене у великих розмірах.

14 травня 2019 року в денний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Територіального сервісного центру №2142 філії ГСЦ МВС в Закарпатській області у місті Мукачеві по вулиці Берегівська об`їзна, 7 «А», маючи умисел, направлений на використання завідомо підроблених документів, умисно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно- небезпечних наслідків, подав завідомо підроблені документи: договір комісії №5607 від 10 травня 2019 року, укладеним між ОСОБА_9 та ПП Кондор в особі ОСОБА_10 , акт огляду реалізованого транспортного засобу № 4202/19/005062 від 10 травня 2019 року та акт № 5607 від 10 травня 2019 року щодо технічного стану транспортного засобу або його складової частини.
На підставі вказаних документів, Територіальним сервісним центром №2142 філії ГСЦ МВС в Закарпатській області, здійснено перереєстрацію автомобіля BMW 520 D 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 vin: НОМЕР_3 , який належав потерпілому ОСОБА_9 на громадянина ОСОБА_12 згідно технічного паспорту серії НОМЕР_4 ,
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує частиною 4 статті 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Формулювання пред`явленого обвинувачення, яке визнане судом недоведеним.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , після продажу автомобіля марки BMW 520 D 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 vin: НОМЕР_3 , вартістю 517145, 80 гривень, з метою перереєстрації на ОСОБА_11 , в невстановлений досудовим розслідуванням день та час у вечірню пору доби, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, перебуваючи на території АЗС «Маркет» по вулиці Підлавочна, 4а, в села Клячаново, Мукачівського району, умисно здійснили підпис від імені потерпілого ОСОБА_9 в договорі комісії №5607 від 10 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_9 та ПП Кондор в особі ОСОБА_10 , у акті огляду реалізованого транспортного засобу під № 4202/19/005062 від 10 травня 2019 року, у акті № 5607 від 10 травня 2019 року, технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, по автомобілю марки BMW 520 D 2010 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 vin: НОМЕР_5 , що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи за №4/284 від 20 липня 2020 року. На підставі заздалегідь підроблених вище вказаних документів, ОСОБА_4 незаконно набув права розпорядитись майном належним потерпілому ОСОБА_9 .
Такі дії, ОСОБА_4 , кваліфіковані за частиною 3 статті 358 КК України - підроблення іншого офіційного документа вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково. Ствердив, що тривалий час товаришував з потерпілим, який довіряв йому. Вони мали спільний бізнес щодо перевезення автомобілів на замовлення. Підприємницька діяльність не була зареєстрована офіційно, проте все відбувалося на дружніх стосунках між ним та потерпілим. У 2019 році вони разом поїхали за кордон з метою придбання транспортного засобу «на продаж». Автомобіль марки BMW 520 D 2010 року випуску придбали на ім`я потерпілого. За весь період їх відносин, транспортний засіб на ім`я ОСОБА_9 , було зареєстровано тільки один раз. Підтвердив, що особисто передавав ключі і автомобіль свідку ОСОБА_13 з метою продажу, грошові кошти також отримував за продаж автомобіля особисто. У квітні травні 2020 року у них виникли фінансові питання претензії з боку потерпілого, тому він звернувся в правоохоронні органи з заявою. Наразі готовий повернути кошти, які були вкладені потерпілим для організації бізнесу придбання вживаних автомобілів за кордоном.

3 із 9
Таким чином обвинувачений ствердив, що визнає свою вину у вчиненні ним заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_9 , проте, вважає недоведеною його вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частинами 3,4 статті 358 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив що з обвинуваченим знайомий з 2007 року або 2008 року. У квітні 2019 року разом з обвинуваченим поїхали за кордон з метою придбання автомобіля, оскільки обвинувачений надавав послуги з придбання автомобілів за кордоном. Придбали вони два автомобілі, в тому числі й автомобіль BMW 520 D, який був зареєстрований на ім`я потерпілого. Витратив він 10 тисяч Євро та 10 тисяч доларів США, крім того передав для розмитнення обвинуваченому 85 тисяч гривень. Оскільки розмитненням займався обвинувачений, автомобіль знаходився у нього він ним користувався. Через деякий час обвинувачений повідомив що автомобіль потрапив у невелику дорожньо-транспортну пригоду, тому він віддав його на ремонт. Так, більше ніж півроку обвинувачений не повертав йому автомобіль, постійно вигадуючи відмовки. Згодом він довідався що автомобіль обвинувачений продав на підставі підроблених документів. Оскільки даний автомобіль він купляв для перепродажі, він почав телефонувати обвинуваченому і просити щоб він віддав йому автомобіль, або відшкодував всі витрати. Однак обвинувачений на його прохання не реагував, уникав зустрічей. Ствердив що обвинувачений тривалий час вигадував різні історії, щоб не повертати автомобіль, натомість автомобіль він перепродав через незначний час після його перевезення на територію України.
Потерпілий визначив що матеріальна шкода заподіяна обвинуваченим становить 517 145,80 гривень (ринкова вартість транспортного засобу) та 100 000 гривень моральна шкода, яку він просить стягнути з обвинуваченого на його користь. Також просив стягнути з обвинуваченого 30000 гривень оплачених ним правових послуг.
Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив, що саме він придбав у обвинуваченого автомобіль BMW 520 D, який був зареєстрований на ім`я потерпілого. Він тривалий час займається продажем автомобілів. Два роки тому обвинувачений обіцяв привезти йому із-за кордону автомобіль «Skoda» для перепродажу, він навіть дав йому аванс. Однак, обвинувачений не виконав домовленості, проте повідомив що у нього для продажу є автомобіль BMW 520 D. Вони зустрілися на одній із автозаправних станцій в місті Мукачеві, обвинувачений особисто передав йому всі необхідні документи для переоформлення автомобіля. Автомобіль був зареєстрований на його родича ОСОБА_11 , згодом його перепродали.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні ним кримінальних правопорушень передбачених частиною 3 статті 190 та частиною 4 статті 358 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, наданим суду доказами електронною копією МД №305200/2018/036938 від 04 грудня 2018 року, договором купівлі-продажу транспортного засобу BMW 520 D 2010 року від 24 жовтня 2018 року, копією технічного паспорту на автомобіль, копією калькуляції витрат на доставку транспортного засобу, копією паспорту та карткою фізичної особи платника податків підтверджуються доводи потерпілого ОСОБА_14 , який ствердив що передав обвинуваченому ОСОБА_4 кошти для придбання транспортного засобу, а саме BMW 520 D 2010 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 vin: НОМЕР_3 , був придбаний на ім`я потерпілого.
Згідно наданих Територіальним сервісним центром №2142 філії ГСЦ МВС в Закарпатській області письмових доказів, у томі числі й копією договору укладеному між ПП «Кондор» та ОСОБА_9 підтверджується що транспортний засіб BMW 520 D 2010 року випуску був спочатку перереєстрований на ОСОБА_11 , після чого на ОСОБА_15 . При цьому, потерпілий ОСОБА_9 категорично заперечив факт підписання договору з ПП «Кондор» щодо продажу транспортного засобу.

4 із 9
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08 липня 2020 року, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 02 липня 2020 року здійснено вилучення документів щодо зняття транспортного засобу з обліку: BMW 520 D 2010 року випуску, vin: НОМЕР_3
Протоколом огляду транспортного засобу BMW 520 D 2010 року випуску, vin: НОМЕР_3 від 08 липня 2020 року підтверджуються доводи потерпілого, що оглянутий у присутності понятих транспортний засіб, який у липні 2019 року був придбаний ОСОБА_15 , раніше належав потерпілому ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №13/127 від 17 липня 2020 року встановлена ринкова вартість транспортного засобу BMW 520 D 2010 року випуску, vin: НОМЕР_3 станом на 10 травня 2019 року 517 145,80 гривень.
Щодо позиції сторони захисту стосовно наявної описки у зазначеному вище висновку, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, крім того мотивувальна частина висновку експерта містить чітко визначену дату - 10 травня 2019 року.
Висновком експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №4/284 від 20 липня 2020 року спростовуються доводи сторони обвинувачення щодо підроблення обвинуваченим офіційних документів, оскільки згідно висновку експерта вирішити питання чи виконаний підпис у графі «комітент» у договорі комісії №5607 від 10 травня 2019 року та підписи у акті огляду реалізованого транспортного засобу під № 4202/19/005062 від 10 травня 2019 року, у акті № 5607 від 10 травня 2019 року ОСОБА_4 або іншою особою не виявляється можливим.
При цьому, слід зазначити, що вказаним вище висновком виключено, що підписи у даних офіційних документах здійснено потерпілим ОСОБА_9 , у зв`язку з чим спростовуються доводи обвинуваченого що даний транспортний засіб продано за згодою потерпілого.
Також, стороною обвинувачення надано суду розписку ОСОБА_9 від 09 вересня 2020 року, якою він стверджує, що обвинуваченим частково відшкодовано шкоду шляхом передачі йому автомобіля «AUDI Q5». Проте, відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19 вересня 2020 року даний транспортний засіб був вилучений у потерпілого, оскільки був предметом іншого злочину.
Наданим суду даними, які характеризують підтверджується що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, має у власності нерухоме та рухоме майно, за місцем проживання характеризується позитивно.

Оцінивши вищевказані зібрані та перевірені докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Згідно з вимогами частини 1 статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

5 із 9
Надаючи оцінку позиції обвинуваченого ОСОБА_4 щодо часткового визнання вини, суд ставиться критично та розцінює це винятково, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчиненні злочини.
Слід зазначити що обвинувачений не заперечив у судовому засіданні стосовно придбання транспортного засобу BMW 520 D 2010 року випуску, vin: НОМЕР_3 за кошти потерпілого та на його ім`я.
Також, обвинувачений підтвердив що особисто передав транспортний засіб з метою продажу свідку ОСОБА_13 та отримав грошові кошти, які у подальшому потерпілому не передав.
Судом встановлено що обвинувачений зловживаючи довірою потерпілого, незаконно заволодів коштами, які він отримав за результатами продажу автомобіля, вартість якого станом на 10 травня 2019 року становить 517145,80 гривень.
При цьому суд враховує позицію, викладену в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 за №10, відповідно до якої обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 підтвердив що обвинувачений запевнив його що транспортний засіб фактично належить йому, і саме він передав всі необхідні документи для переоформлення автомобіля, тобто ОСОБА_4 використав завідомо підроблені документи.

Щодо причетності обвинуваченого до кримінального правопорушення - підроблення офіційних документів вчинених за попередньою змовою групою осіб, суд приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла тощо.
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Одночасно слід зазначити, що у своєму рішенні у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
На підтвердження своїх доводів, щодо причетності ОСОБА_4 до підроблення офіційних документів сторона обвинувачення надала суду висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №4/284 від 20 липня 2020 року згідно з яким вирішити питання чи виконаний підпис у наданих на дослідження документах ОСОБА_4 або іншою особою не виявляється можливим. Інших доказів які б вказували на причетність обвинуваченого до підроблення документів суду не надано.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що доказів вини обвинуваченого щодо причетності його до вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 358 КК України стороною обвинувачення не надано. Всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, тому в цьому випадку особа визнається

6 із 9
невинуватим з огляду на принцип презумпції невинуватості в доказовому плані - недоведеність вини означає доведеність невинуватості.
Частиною 1 статті 373 КПК України визначено в разі, якщо не доведено що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Таким чином, ОСОБА_4 слід визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 358 КК України та виправдати.
Разом з тим, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене у великих розмірах.
Також суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у використанні завідомо підробленого документа, його дії вірно кваліфіковані за частиною 4 статті 358 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, пропонував суду призначити покарання за частиною 3 статті 190, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України у позбавлення волі із застосуванням статті 70 КК України.
Потерпілий та його представник просили призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та задоволити позов у повному обсязі.
Обвинувачений, частково визнаючи вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати оскільки має намір відшкодувати шкоду потерпілому.
Захисник обвинуваченого просив призначити покарання за частиною 3 статті 190 КК України із застосуванням статті 75 КК України, врахувати що обвинуваченим частково відшкодовано заподіяну шкоду, за частинами 3,4 статті 358 КК України просив виправдати.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно статті 66 КК України, суд визнає часткове визнання вини.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що одне з вчинених ним кримінальних правопорушень в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, суд вважає, що необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.

7 із 9
При призначенні покарання суд враховує позицію, викладену в пунктах 21,25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання», де зазначено, що при вирішенні питання про те, який із передбачених статтею 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статті 70 КК України, та вважає, що його виправлення можливе винятково в ізоляції від суспільства.
Суд вважає необґрунтованою позицію сторони захисту щодо призначення покарання із застосування статті 75 КК України, зокрема не надано жодного доказу на підтвердження факту часткового відшкодування заподіяної шкоди, а потерпілий, у свою чергу, просив позов задоволити у повному обсязі та призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.
Стосовно заявленого потерпілим цивільного позову про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої йому за наслідками даного кримінального правопорушення суд приходить до наступного.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілим про стягнення з обвинуваченого на його користь 100 000,00 гривень морального відшкодування та 547 145 гривень 80 копійок матеріальної шкоди ( з яких 517145 гривень 80 копійок - відшкодування заподіяної шкоди та 30000 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.)
Позов потерпілого мотивований тим, що обвинувачений вчинив стосовно нього кримінальне правопорушення. За наслідками події, що сталася потерпілим були порушені актуальні життєві плани, що потягло за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), що обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Наданими суду доказами підтверджується що вартість транспортного засобу на момент продажу становить 517145 гривень 80 копійок, витрати на правову допомогу складають 30000 гривень 00 копійок. Таким чином, вимога потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди обґрунтована та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд керується положеннями частини 3 статті 23 ЦК України, відповідно до яких такий розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Суд погоджується із доводами потерпілого про те, що внаслідок скоєного правопорушення він переніс сильне психологічне потрясіння, фізичний біль та страждання, і що внаслідок цього істотно змінився його спосіб життя, порушився звичний для нього ритм та уклад побуту.
Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших

8 із 9
обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи характер та обсяг понесених позивачем душевних страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, глибину немайнових втрат, ґрунтуючись на засадах розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення цивільного позову шляхом стягнення із обвинуваченого на користь потерпілого 100 000 гривень 00 копійок, у вигляді морального відшкодування, і що саме такий розмір є розумною та справедливою компенсацією душевних страждань позивача.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Арешт, накладений на транспортний засіб скасувати, відповідно до статті 174 КПК
України.
Відповідно до вимог статті 124 КПК України процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 358 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною 4 статті 358 та частиною 3 статті 190 КК України та призначити йому покарання:
- за частиною 4 статті 358 КК України 2(два) роки обмеження волі;
- за частиною 3 статті 190 КК України 3(три) роки позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди задоволити.
Стягнути ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду -547 145 гривень 80 копійок та 100 000 гривень 00 копійок моральної шкоди, всього на загальну суму 647 145 (шістсот сорок сім тисяч сто сорок п`ять) гривень 80 копійок.
Речовий доказ: транспортний засіб марки BMW 520 D 2010 року випуску, vin: НОМЕР_3 - повернути власнику.
Арешт на транспортний засіб марки BMW 520 D 2010 року випуску vin: НОМЕР_3 , накладений ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19 квітня 2021 року скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 80 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9 із 9
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1