Справа № 199/9539/19
У Х В А Л А
16 червня 2021 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у межах підготовчого розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору,

В С Т А Н О В И В :
Захисником ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання про повернення прокурору обвинувального акту.

Клопотання обґрунтовується тим, що прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 293 КПК України не вручив обвинувальний акт підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику, адвокату ОСОБА_5 . Вказана норма є імперативною та має вказівку категоричного характеру й обов`язкової умови виконання цієї норми, визначаючи конкретного суб`єкта, який має виключне право та обов`язок надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику. На підтвердження цих фактів в матеріалах справи містяться дві розписки, відповідно до яких в них відсутні підписи підозрюваного ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , про вручення прокурором ОСОБА_3 обвинувального акту.

В обвинувальному акті зазначено про те, що: «Обвинувальний акт складено у приміщенні відділення поліції в річковому порту Амур-Гавань ДВП ШУШ1 в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Амур-гавань, буд. 11, та затверджено у приміщенні Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 29». Однак, сам обвинувальний акт. підписано лише прокурором ОСОБА_3 . Тобто в порушення вимог ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт по кримінальному провадженню не підписано слідчим (слідчої групи) або якимось чином, прокурор ОСОБА_3 перевищив свої повноваження та одночасно склав обвинувальний акт за місцем проведення досудового розслідування (м. Дніпро, вул. Амур-гавань, буд. 11) та затвердив його за місцем знаходження прокуратури (м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 29).

В обвинувальному акті, в порушення вимог ст. 291 КПК України, зазначено про те, що: «Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України». Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено поняття лише кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). В обвинувальному акті в порушення вимог зазначеної норми, окрім всього іншого, зазначено відомості про підозрюваного ОСОБА_4 , які не передбачені вимогами п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. Також в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначено відомості про захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , із зазначенням адреси, мобільного телефону та інше.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Однак в обвинувальному акті, в порушення вимог вказаної норми, зазначені докази, а саме: наказ керівника комунального підприємства «Дніпроводоканал» ДМР, посадова інструкція, протокол ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», акт перевірки Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, розрахунок Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про дату та місце його складення та затвердження. Однак в обвинувальному акті по цьому кримінальному провадженню в порушення вимог вказаної норми не зазначено дати складання обвинувального акту та його затвердження.

В матеріалах судової справи, крім обвинувального акту на 5 арк., реєстру матеріалів досудового розслідування на 10 арк., розписки підозрюваного ОСОБА_4 на І арк. (без підпису), розписки адвоката ОСОБА_5 на 1 арк. (без підпису), в порушення вимог ч. 4 ст. 291 КПК України містяться інші документи, а саме опис матеріалів, чеки про повідомлення поштового відправлення, описи поштового відправлення та інші.

В обвинувальному акті в порушення вимог ст. 293 КПК України зазначена дата 31 грудня 2020 року. Однак в розписках про отримання обвинувального акту зазначена дата 20 січня 2021 року, а в супровідному листі Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 та фактичному отриманні обвинувального акту Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська (дата внесення до системи автоматизованого розподілу) зазначена дата 27 січня 2021 року. Тобто фактично датою передання обвинувального акту до суду є 27 січня 2021 року, що не відповідає зазначеній даті в обвинувальному акті та розписках про його отримання.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування, а саме в графі 2 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» до обвинувального акту в порушення вимог ст. 109 КПК України не всі процесуальні рішення були зазначені. Так зокрема не зазначено про процесуальне рішення про поновлення 14 травня 2020 року досудового розслідування по кримінальному провадженню. Також в обвинувальному акті не зазначені рішення слідчих суддів, що були винесені по вказаному кримінальному провадженні, а саме: ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року (справа № 757/27193/21) про зобов`язання компетентних посадових осіб Офісу Генерального прокурора виконати вимоги ст. 308 КПК України та розглянути скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 від 04 червня 2020 року в рамках кримінального провадження № 0000048 та ухвала слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року (справа № 199/6815/19) про скасування постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 від 02 вересня 2021 року по кримінальному провадженню № 0000048 та зобов`язати уповноваженого прокурора Дніпропетровської місцево прокуратури № 3 розглянути клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженню № 0000048 і прийняти процесуальне рішення за наслідками його розгляду відповідно до норм КПК України. Також в обвинувальному акті не зазначено про прийняті рішення па виконання зазначених ухвал слідчих суддів.

Крім того, 12 червня 2020 року на адресу Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 старшого радника юстиції ОСОБА_8 від підозрюваного ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 було направлено клопотання про закриття кримінального провадження. 19 червня 2020 року засобами поштового зв`язку адвокатом ОСОБА_5 було отримано відповідь за підписом Першого заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 про розгляд вказаного клопотання, додатком до якого була постанова від 15 червня 2020 року про відмову у задоволені клопотання винесена прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 . Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_11 (провадження 1-кс/199/820/20) від 07 серпня 2010 року скаргу захисника ОСОБА_5 задоволено частково: скасовано постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_12 від 15 червня 2020 року по кримінальному провадженню № 0000048 і зобов`язано уповноваженого прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 розглянути клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 в порядку ст. 220 КПК України і прийняти процесуальне рішення за наслідками його розгляду відповідно до норм КПК України. 21 грудня 2020 року при ознайомлені з матеріалами клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторона захисту ознайомилася з постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 від 02 вересня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання від 15 червня 2020 року щодо закриття кримінального провадження. Вказана постанова долучена до матеріалів клопотання у вигляді ксерокопії та не підписана уповноваженою особою. 22 грудня 2020 року слідчим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_13 по справі № 199/6815/19 (провадження № 1-кс/199/1357/20) було постановлено ухвалу про повернення скарги підозрюваного ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 про зобов`язання уповноваженого прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 винести постанову про закриття кримінального провадження № 0000048 відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування повернути особі, яка її подала. 12 січня 2021 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року задоволена частково: вказану ухвалу скасовано, направлено матеріали за скаргою до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення в порядку КПК України. 01 лютого 2021 року ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року скаргу адвоката ОСОБА_5 була задоволено частково: скасовано вищевказану постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 від 02 вересня 2020 року та зобов`язано уповноваженого прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 розглянути клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в порядку ст. 220 КПК України і прийняти процесуальне рішення за наслідками його розгляду відповідно до норм КПК України. Отже, всі ці обставини в сукупності є підставою для повернення обвинувального акту прокурору стосовно ОСОБА_4 , оскільки призначення справи до розгляду за відсутності у обвинувальному акті обов`язкових відомостей, неправильне визначення відомостей, призведе до порушення принципу законності і, як наслідок, поставить під сумнів правомірність подальшого судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні.

Вирішуючи клопотання та оцінюючи доводи сторони захисту, суд виходить з того, що за приписами ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а згідно вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається … розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Прокурором до обвинувального акту додані належні та допустимі документи на підтвердження факту вручення стороні захисту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим доводи сторони захисту про те, що такі документи (чеки поштового відправлення, описи поштового відправлення тощо) не могли бути додані до обвинувального акту а також те, що додані до обвинувального акту документи не підтверджують факт отримання ними обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування судом відхиляються.

Обвинувальний акт містить підпис лише прокурора, який його склав, що повністю відповідає вимогам ч. 3 ст. 291 КПК України, за якими обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Доводи захисника з приводу того, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню не підписано слідчим (слідчої групи) або якимось чином, прокурор ОСОБА_3 перевищив свої повноваження та одночасно склав обвинувальний акт за місцем проведення досудового розслідування та затвердив його за місцем знаходження прокуратури, ґрунтуються на довільному тлумаченні змісту поданого до суду обвинувального акту і судом відхиляються.

Твердження захисника про те, що чинний КПК України не містить поняття злочин, оскільки ним передбачено поняття лише кримінальних правопорушень, ґрунтується на запереченні змісту ч. 1 ст. 12 КК України, за яким кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Судом також відхиляється твердження захисника про те, що зазначення в обвинувальному акті анкетних відомостей захисника та анкетних даних обвинуваченого (окрім прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) порушує вимоги ст. 291 КПК України як таке, що ґрунтується на хибному тлумаченні відповідної процесуальної норми, оскільки ст. 291 КПК України передбачає перелік відомостей, які обов`язково мають бути зазначені в обвинувальному акті. В той же час чинний КПК України не містить заборони щодо зазначення в обвинувальному акті інших відомостей, які сприяють встановленню обставин в кримінальному провадженні та організаційних питань судового провадження.

За п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наданий суду обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Незгода сторони захисту з конкретним змістом викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими не є визначеною законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про дату та місце його складення та затвердження.

Наданий суду обвинувальний акт містить дату його складання прокурором. Перевірка відповідності такої дати дійсній даті складення обвинувального акту виходить за межі повноважень суду під час підготовчого провадження.

Так само, за межі повноважень суду під час підготовчого провадження виходить і перевірка повноти відомостей, викладених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Оскільки наданий суду обвинувальний в цілому за формою та змістом відповідає вимогам КПК України і в підготовчого провадженні не встановлені такі недоліки обвинувального акту, які б перешкоджали його розгляду судом по суті, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 109, 291, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

16.06.2021