Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1253/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 06.03.2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 27.11.2020 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 299 ККУкраїни,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вказує, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що обвинувачення грунтується на показах обвинуваченого та слідчому експерименті з останнім на досудовому слідстві. Посилається на те, що обвинувачений в судовому засіданні надав покази, згідно яких вину у скоєних кримінальних правопорушеннях не визнав, та вказав що оговорив себе й зв`язку з тиском на нього правоохоронних органів. Вказує, що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду. Зазначає, що речові докази долучені до матеріалів кримінального провадження не підтверджують безпосередньо його причетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вказує, що судом під час розгляду справи було допущено неповноту судового розгляду, що є підставою для скасування вироку суду та направлення провадження на новий розгляд.
Вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27.11.2020 року ОСОБА_7 засуджено :

-за ст. 115 ч.1 КК України на 12 років позбавлення волі;

-за ст. 299 ч.3 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 до відбуття остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту затримання - 06.03.2020 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 11990 грн. 49 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 05.03.2020 року близько 17 години у ОСОБА_7 під час знаходження на присадибні ділянці за місцем свого фактичного проживання, а саме домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство власної собаки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне убивство тварини, що відносяться до хребетних, вчинене з особливою жорстокістю, активним способом, підійшов до собачої будки, біля якої була прив`язана на мотузку дворова собака по кличці «Потап» з рижим окрасом шерсті, віком біля 12 років, ОСОБА_7 тримаючи ніж у правій руці, наніс п`ять ударів в область 6-го та 5-го ребра з лівої сторони з переходом одного порізу на праву сторону в області 5-го ребра, три проникаючи порізи легеневої тканини сердечних долей легень та проникаючий поріз лівого шлуночка серця через всі тканини серця.

Згідно протоколу розтину трупу від 06.03.2020, смерть собаки наступила внаслідок паралічу серцево-легеневої мускулатури зумовленої проникаючими порізами легеневої тканини та порізом лівого шлуночка серця, що спричинило внутрішню кровотечу.

Окрім цього, зазначеного вище дня, близько 18 години, на подвір`я домоволодіння будинку АДРЕСА_2 прийшов ОСОБА_9 , який проживав в другій половині цього ж будинку. На подвір`ї між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на грунті тривалих неприязних відносин, відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , за допомогою ножа, зі значною силою прикладання, наніс два удари в ділянку розташування життєво-важливих органів ОСОБА_9 , а саме в ділянку грудної клітини та в подальшому наніс ще п`ять ударів ножем в область спини останнього, спричинивши колото-ріжучі рани.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок колото-різаних поранень грудної клітини з ушкодженням легені та кровоносних судин, які призвели до розвитку крововтрати, лівобічного гемопневмотораксу.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів є обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі доводи захисника про те, що досудове слідство і судовий розгляд у кримінальному провадженні проведені не об`єктивно і неповно, а висновки суду, які викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтуються на недостатньо досліджених і недопустимих доказах, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження досудове слідство і судовий розгляд у ній проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 299 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема, з протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 видно, що підозрюваний добровільно розповів та на місцевості показав, про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, а саме: як 05.03.2020 року біля 17.00 год. він умисно наніс три удари ножем власній собаці, яка була прив`язана біля будки і таким чином вбив її. Після чого, близько 18.00 год. він вийшов з будинку та пішов в напрямку до хвіртки воріт, де зупинився та відчув удар по голові від якого присів. В цей час він побачив на землі ніж, який взяв та, тримаючи його у правій руці наніс особі, що була навпроти нього два удари ножем в область грудної клітини. Інших ударів він не пам`ятає. Після чого він забрав з собою ножа, яким завдав удари та пішов у напрямку своєї роботи. По дорозі на роботу він сховав ніж під кладкою, що знаходиться через струмок поблизу будинку № 31 по вул. Тімірязева м.Коростишів.

Під час огляду місця події, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , від 05.03.2020 року - 06.03.2020 року на подвір`ї на відстані 4,4 м від хвіртки виявлено труп ОСОБА_9 , а біля підсобного приміщення для дров на землі виявлено мертву собаку рудої масті.

При огляді місця події від 09.03.2020 року, місцевості неподалік будинку АДРЕСА_3 , під кладкою через струмок за вказівкою ОСОБА_7 було виявлено та вилучено кухонний ніж з полімерною рукояткою червоного кольору.

За висновком судово-медичної експертизи №231 від 17.04.2020 року, при проведенні розтину трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: веретеноподібних ран на шкірі грудної клітини спереду (2), та на шкірі спини (5) від яких, в глибину тіла, розповсюджуються раньові канали з ушкодженням м`яких тканин грудної клітини, лівої легені, кровоносних судин. Дані тілесні ушкодження за своїми характеристиками та згідно результатів медико-криміналістинної експертизи МК №30-схожі між собою по характеристикам країв, кінців, формі, по додатковим надрізам-являються колото-різаними та утворились від неодноразової (не менше7), проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух з невираженими ребрами, з шириною занурення клинка в тіло постраждалого від 17мм до 22 мм, в межах, приблизно, однієї години, до настання смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаних поранень грудної клітини з ушкодженням легені та кровоносних судин, які призвели до розвитку масивної крововтрати, лівобічного гемопневмотораксу на що вказують дані розтину трупа та гістологічна експертиза: нерівномірне кровонаповнення та малокрів`я внутрішніх органів, крововиливи в легені з ушкодженням легеневої тканини, крововиливи в м`які тканини з ран без клітинної реакції. Тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних поранень грудної клітки, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , призвели до загрозливого для життя стану - масивної крововтрати, тому, згідно з пунктом 2.1.3 (о) наказу № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку зі смертю.

Згідно протоколу № 7 розтину собаки від 06.03.2020 року, смерть собаки наступила внаслідок паралічу серцево-легеневої мускулатури зумовленої проникаючими порізами легеневої тканини та порізом лівого шлуночка серця, що спричинило внутрішню кровотечу.

Під час проведення слідчого експерименту від 07.03.2020 року за участю свідка ОСОБА_10 , остання розповіла та показала місцевості, як 05.03.2020 року увечері вона поверталася додому та проходячи повз сусідське домогосподарство біля 18.00 год бачила на подвір`ї сусіда на ім`я ОСОБА_11 , який привстав із землі поблизу воріт, останній був знервований.

З показань потерпілої ОСОБА_12 видно, що були випадки застосування обвинуваченим ОСОБА_7 фізичного насилля щодо неї та її чоловіка, тому вони не спілкувалися з ОСОБА_7 05.03.2020 року чоловік увечері не прийшов додому. Близько 19.30 год син на подвір`ї побачив лежачого чоловіка з пораненнями.

Проаналізувавши зібрані по кримінальному провадженні докази в їх сукупності суд прийшов до обгрунтованого висновку, що саме ОСОБА_7 вчинив особливо жорстоке поводження з твариною, а саме вбив свого собаку та умисно вбив потерпілого ОСОБА_12 , а тому доводи захисника про те, що зібраними по кримінальному провадженню доказами не доведена вина його підзахисного у вчиненні злочинів за які його засуджено, є безпідставними.

Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам і обгрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до вчинення кримінальних правопорушень, розцінивши їх як спосіб захисту спрямований на уникнення покарання за вчинені злочини, з даним висновком суду погоджується і колегія суддів.

Доводи захисту про те, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 оговорив себе у зв`язку з тиском на нього правоохоронних органів, є голослівними і не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 299 КК України кваліфіковані правильно, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Вирок суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів, не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України,колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 27.11.2020 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і на неїможе бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_7 , який тримається під-вартою в той самий строк з дня отримання копії ухвали суду.

Судді: