Номер провадження: 11-кп/813/1257/19
Номер справи місцевого суду: 500/6065/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 в межах розгляду апеляційної скарги прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2017 року в кримінальному провадженні № 0001014, внесеному до ЄРДР 29.04.2015 року, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Залізничне, Болградського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід не обирався,
визнано винуватим та йому призначено покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в місті Ізмаїл, Одеської області, громадянку України, незаміжню, не працює, зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , проживає АДРЕСА_2 , раніше не судиму, запобіжний захід не обирався,
визнано винуватою та їй призначено покарання за:
- ч. 3 ст. 190 КК України у виді п`яти років позбавлення волі,
- ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.190 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_12 визначено шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_3 , судимого 21 листопада 2003 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік; 26 липня 2007 року Ізмаїльським міськрайонним судом одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 09 вересня 2009 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, запобіжний захід не обирався,
визнано винуватим та йому призначено покарання за:
- ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі,
- ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі,
- ч. 2 ст. 190 КК України у виді трьох років позбавлення волі,
- ч. 3 ст. 190 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_14 залишено без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задоволено повністю, стягнуто на її користь з ОСОБА_16 4766 грн. 66 коп.,-
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених судами обставин.
Згідно з оскарженим вироком ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні таких злочинів:

- 08.12.2014 року ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 в сумі 1000 доларів США, що становило 15525 гривень, а також намагався заволодіти шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_18 , в сумі 40000 грн., однак не довів до кінця умисел з причин, що не залежали від нього.
- 04.05.2015 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_19 , шахрайським шляхом заволоділи грошовими ОСОБА_20 в сумі 294 гривень.
- 16.09.2015 року ОСОБА_7 , таємно викрав з автомобіля марки «ВАЗ-2106», який належить ОСОБА_20 , її майно на загальну суму 2570 гривень.
- 27.09.2015 року ОСОБА_7 , шахрайським шляхом заволодів належним ОСОБА_21 мобільним телефоном марки «SONY» модель «C2305/Xperia C», вартістю 960 гривень.
- 11.10.2015 року ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_22 в сумі 500 гривень.
- 08.05.2015 року ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_23 в сумі 895 гривень, та грошовими коштами ОСОБА_24 в сумі 1200 гривень.
- 10.05.2016 року ОСОБА_7 , шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_25 в сумі 796 гривень, ОСОБА_26 , в сумі 900 гривень, ОСОБА_27 , в сумі 3750 гривень.
10.02.2017 року ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволодів належим ОСОБА_28 мобільним телефоном марки «Sony Xperia», вартістю 1210 грн.
Оскарженим вироком також засуджені ОСОБА_29 та ОСОБА_16 , апеляційні скарги стосовно яких не подані.
Не погоджуючись з вироком районного суду прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Вироком Апеляційного суду Одеської області від 10.12.2018 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, оскаржений вирок скасовано, ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки,

- за ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 190 КК України 3 (три) роки,

- за ч. 2 ст. 190 КК України 3 (три) роки,

- за ч. 3 ст. 190 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Згідно з положеннями ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Постановою Верховного Суду від 04.07.2019 року скасовано вирок Апеляційного суду Одеської області від 10.12.2018 року відносно ОСОБА_7 та призначено новий розгляд апеляційної скарги.

Цією ж постановою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вимоги клопотання та узагальнені доводи особи, яка його подала.
Прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 звернувся до Одеського апеляційного суду з клопотанням про продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строку тримання під вартою на 60 діб з моменту розгляду зазначеного клопотання.

Доводи прокурора обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, на даний час в Ізмаїльському міськрайонному суді на розгляді знаходяться об`єднані обвинувальні акти відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, що свідчить про наявність, передбачених ст. 177 КПК України, ризиків: переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Позиції учасників судового провадження.
Вислухавши доповідача; прокурора, який підтримав доводи клопотання; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора; дослідивши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту в разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частиною 1 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Беручи до уваги, що ОСОБА_30 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про погіршення його становища та призначення йому більш суворого покарання, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Едуард Шабалін проти Росії» від 16.10.2014 року), постанови Верховного Суду від 04.07.2019 року, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_7 , з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання його винуватим за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 190 КК України, та скоєння ним інших кримінальних правопорушень, про що свідчать факти скоєння ОСОБА_7 05.09.2017 року та 20.06.2018 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, за якими внесено відомості до ЄРДР за №0002531 від 05.09.2017 року та №0001612 від 20.06.2018 року, та обвинувальні акти по яким перебувають на розгляді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, що свідчить про наявність у ОСОБА_7 стійкого злочинного умислу на скоєння корисливих злочинів та його небажання стати на шлях виправлення, апеляційний суд вважає, що запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів неможливо, а тому приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких перешкод для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою апеляційним судом не встановлено, жодних доводів з цього приводу учасниками провадження не надано.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 60 діб, тобто до 28.10.2019 року.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 60 діб, тобто до 28.10.2019 року.
Відкласти розгляд апеляційної скарги прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2017 року в кримінальному провадженні № 0001014, внесеному до ЄРДР 29.04.2015 року, відносно ОСОБА_29 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_16 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.190 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. ч. 2, 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4