490/2995/21 05.05.2021
н/п 1-кп/490/381/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
Справа № 490/2995/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000321, відомості про яке внесено 01.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 26.05.2020 року вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 263 КК України до прокарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31.03.2021 приблизно о 14 год. 30 хв., більш точного часу в ході дізнання встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи на автомобільній стоянці по АДРЕСА_2 , біля п`яти поверхового житлового будинку по АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_4 , який в цей час перебував біля свого автомобіля марки Volkswagen Touran, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 та попрохав відвезти його до лікарні. ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_5 через те, що в останнього руки були в крові та він міг забруднити салон автомобіля. Через відмову ОСОБА_4 між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи зазначений намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , кулаком правої руки наніс останньому один удар в область обличчя.
В результаті вищезазначених дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої губи, який по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та травматичної екстракції першого зуба на верхній щелепі зліва, яка по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що 31.03.2021 року на автомобільній стоянці, біля п`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , він підійшов до потерпілого ОСОБА_4 , який в цей час перебував біля свого автомобіля та попросив відвезти його до лікарні, оскільки в нього був сильний поріз на руці і виникла негайна потрнеба отримати медичну допомогу. ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 йому відмовив, у зв`язку із тим, що в нього руки були в крові та він міг забруднити салон автомобіля. Так, за словами обвинуваченого, через відмову потерпілого між ними виник словесний конфлікт, після чого він, обурившись відмовою потерпілого довезти його до лікарні, кулаком правої руки наніс ОСОБА_4 один удар в область обличчя. Обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, попросив у потерпілого в судовому засідання вибачення, а суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини, на які посилався обвинувачений у своїх показах та зазначив, що ОСОБА_5 наніс йому удар в обличчя, яким виби зуб та розбив губу. Потерпілий зазначив, що ОСОБА_5 перебував в такому стані, що його друзі буквально відтягли його від нього, а тому просив суворо покарати останнього.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального проступку, передбаченого за ч.2 ст.125 КК України і ОСОБА_5 винуватий у його вчиненні, так як він своїми умисними діями спричинив потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я останнього.
Відповідно до положень ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття.
Відповідно до положень ст. 67 КК України суд визнає рецидив обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, данні про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді арешту, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Отже, під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вище вироком суду, ОСОБА_5 вчинив новий злочин, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком, враховуючі положення п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, згдно якого одному дню позбавлення полі відповідає один день арешту.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуту обвинуваченим частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.05.2020 року та остаточно визначити ОСОБА_5 , враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк початку відбуття покарання ОСОБА_5 слід відраховувати з моментузвернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1