Справа № 191/2714/19
Провадження № 1-кп/191/248/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000637 від 20 квітня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Матроському Єгорлинського району Ростовської області в Росії, не одруженого, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 депутатом не обирався, раніше судимого:
-02.06.2005 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 ч.3, 70 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст.75 КК України 2001 р. в відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;
-17.07.2007 Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст. 69, штрафу в розмірі 550 гривень, визволений з залу суду;
07.02.2012 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч.2, ст. 121 ч 2ст. 69, ст. 70 ч.1 КК України, на підставі ст.71 КК України частково приєднати 1 місяць за вироком від 02.06.2005 та до відбуття 6 років 1 місяць позбавлення волі в ВК; звільнився 07.10.2013 умовно- достроково, невідбутий строк 5 місяців 16 днів, -
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2019 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території двору за своїм місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього з братом ОСОБА_5 , виникла словесна сварка на побутовому ґрунті.
В цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 , тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, та бажаючи настання таких наслідків ОСОБА_3 правою рукою із затисненою у ній дерев`яною палицею умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 , який стояв на відстані одного метру, один удар в ліву частину голови.
В результаті нанесення вказаного удару ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми : переломами кісток склепіння черепу зліва, струсом головного мозку, переломом нижньої щелепи зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 142 від 07.05.2019 року у своїй сукупності та за своїм характером відносяться до категорії тяжких з ознакою небезпеки для життя.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав повністю, щиро покаявся та своїми показаннями підтвердив обставини вчиненого ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що 14.04.2019 року у вечірній час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , він разом з потерпілим, який є його рідним братом, вживали алкогольні напої де в них виникла словесна сварка на побутовому ґрунті. В ході сварки потерпілий почав ображати його нецензурною лайкою та схватив мітлу та замахнувся на нього. Він вихватив мітлу у потерпілого та наніс держаком удар в ліву частину голови потерпілого. Внаслідок чого потерпілий втратив свідомість, батько ОСОБА_6 вже приводив потерпілого до тями, брат очунявся, після цього він не бачив брата тиждень.
Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що дійсно 14.04.2019 року, у вечірній час, він перебуваючи на подвір`ї у матері, за адресою: АДРЕСА_1 , разом з обвинуваченим вживали алкоголь. Розпочався конфлікт, я підійшов взяв мітлу з дерев`яним держаком, а обвинувачений висмикнув її в нього, і коли він повертався, обвинувачений вдарив його по голові. Він присів і батько поміг зайти йому до хати. Наступного дня він поїхав на роботу в м. Дніпро. Через тиждень, перебуваючи за місцем проживання впав із драбини на лівий бік і також вдарився головою. Вже в лікарні прийшов до тями. До брата претензій не маю, він просив вибачення та відшкодував збитки.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що минулого року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , він почув крики на подвір`ї. ОСОБА_7 вдарив палкою по голові ОСОБА_8 , від удару останній присів. Крові у потерпілого не було, на голові була лише припухлість. Він допоміг потерпілому дійти до будинку. Наступного дня потерпілий поїхав на роботу. Через тиждень йому зателефонувала його дружина та повідомила, що потерпілий впав з горища та викликали швидку допомогу, яка забрала ОСОБА_3 .

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю на підставі досліджених судом доказів.
Обставин, які відповідно до ст. 87 КПК України могли свідчити про недопустимість досліджених судом доказів, судом встановлено не було.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні.
Так вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:
- заявою про залучення до провадження як потерпілого від 21.04.2019 року, згідно якої 14.04.2019 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 ( т. 2 а.с. 19);
-протоколом огляду місця події від 20.04.2019 року та фото таблицею до нього, яким підтверджено, що об`єктом огляду була територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого була вилучена дерев`яна палиця, яка поміщена в поліетиленовий пакет, опечатана та вилучена до Синельниківського ВП ( т.2 а.с. 13-16), постановою від 20.04.2019 року визнана речовим доказом ( т.2 а.с. 17);
- висновком експерта №142 від 07.05.2019 року, згідно якого характер тілесних ушкоджень голови і обличчя ОСОБА_5 , близькість їх локалізації і одна анатомічна площина голови вказують на те, що вони є наслідками тупої травми та могли бути спричинені одномоментно, не менш як одним динамічним (ударним) навантаженням тупого, жорсткої конструкції, травмуючого предмету, ймовірно, з обмежено видовженою, контактуючою поверхнею, в тому числі і вказаною в ухвалі суду дерев`яною палкою, або будь-яким іншим предметом з подібними властивостями.
Судово-медичні експертні та клінічні дані щодо характеру та ушкоджень голови і обличчя, не виключають строків їх спричинення, вказаних в ухвалі суду та медичній документації, тобто 14.04.2019р.
На момент проведення експертизи, тілесні ушкодження голови у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння черепу зліва, струсом головного мозку, переломом нижньої щелепи зліва, у своїй сукупності та за своїм характером, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечних для життя (п.2.1.3 а,б правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної службі України від 17 січня 1995 року) (т.2 а.с.42-44);
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 від 11 травня 2019 року 2018 року, в ході якого свідок ОСОБА_6 добровільно в присутності двох понятих розповів обставини вчиненого ОСОБА_3 злочину та показав де саме ОСОБА_3 вчинив злочин та зазначив механізм спричинення тілесних ушкоджень (т.2 а.с.46-50);
-додатковим висновком експерта №155 від 17.05.2019 року до висновку експерта №142 від 07.05.2019 року, згідно якого судово-медичні експертні дані щодо характеру, масивності та локалізації тілесних ушкоджень голови, встановлених у ОСОБА_5 , а саме вдавленого (імпрессійного) перелому кісток склепіння черепу зліва з переломом нижньої щелепи зліва, не суперечать умовам та механізму їх спричинення, викладеним під час проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_6 від 11.05.2019 року.
Судово-медичною експертизою у нього встановлено: деформація кісток склепіння черепу в тім`яній ділянці голови зліва.
З представленої медичної картки амбулаторного хворого поліклінічного відділення КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР на ім`я ОСОБА_5 1985 року народження, відомо, що: 20.04.2019 року він був доставлений на приймальне відділення з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма. Ушиб головного мозга тяжелой степени. Перелом основания черепа. Внутримозговая гематома.
На рентгенограмме черепа №747 от 20.04.2019 года: импрессионный перелом теменно-височной области размерами 5х5,2 см с импрессией фрагментов кнутри и деформацией наружной и внутренней пластинок свода черепа. На рентгенограмме нижней челюсти №746 от 20.04.2019 года: косопоперечный перелом угла нижней челюсти слева со смещением фрагментов на толщину кортикального слоя кости» (т.2 а.с.54-55);
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Суд засвоїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні. Він діяв з прямим умислом. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та повнолітньою особою. Кваліфікуючою ознакою пред`явленого в обвинуваченні злочину є спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Вина ОСОБА_3 в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який хоча раніше і судимий за аналогічний злочин, але за місцем мешкання характеризується позитивно, є дбайливим батьком, виховує двох дітей дружин, працює але не офіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинено під час сварки та спільного вживання з потерпілим алкогольних напоїв, відшкодував витрати та вибачився, позицію потерпілого, який просив не позбавляти волі його рідного брата, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину повторно та рецидив злочину, вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, відшкодування збитків, позицію потерпілого, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні. Необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 121 КК України але в мінімальному розмірі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази - палицю, яка находиться в камері зберігання речових доказів Синельниківського РУП, квитанція № 110891 від 20.04.2019 року знищити (а.с. 17,18).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1