Справа № 503/710/21
Провадження № 1-кп/503/46/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 0000330 від 13.05.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, вважається раніше не судимим в порядку ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , 13.05.2021 року приблизно о 09 годині 40 хвилин, перебуваючи на території Привокзального ринку ПП «Труд», з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення майна, що належить потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, що на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, лівою рукою проник до правого нижнього накладного карману куртки потерпілого ОСОБА_4 , звідки намагався викрасти чуже майно, а саме: коричневий шкіряний гаманець, який для потерпілого цінності не представляє, з грошовими коштами у сумі 497 гривень. Однак, доставши гаманець з карману, обвинувачений ОСОБА_3 був викритий заступником директора ПП «Труд» ОСОБА_5 , тим самим не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, але його не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого. Своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_3 міг завдати потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму вартості викрадених грошових коштів у розмірі 497 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Також до обвинувального акту було додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якої останньому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, його згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без виклику до зали судового засідання.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Стаття 50 КК України встановлює, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ст. 65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує ступінь та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, конкретні обставини справи, вчинення обвинуваченим незакінченого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, а саме те, що від кримінального проступку тяжких наслідків не настало, спричинені потерпілому матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення грошових коштів.
Згідно із вимогами ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.185 КК України та положення ч.3 ст.68 КК України щодо встановленого обмеження у розмірі покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, чинної на час розгляду справи, відноситься до кримінальних проступків.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок відносно особи похилого віку, що в розумінні ст.67 КК України, є обставиною, що обтяжує покарання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності та за місцем проживання характеризується посередньо з тих підстав, що схильний до вчинення крадіжок.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 можливо призначити покарання за вчинення незакінченого замаху на кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі в межах санкції вказаної частини та статті, з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, та звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373-374, 381-382, 394 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст.76 КК України, обов`язки:
- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання або роботи.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Речовий доказ: шкіряний гаманець коричневого кольору з усім вмістом, що поміщений до сейф-пакету №7207062 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області повернути потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Апеляційна скарга на вирок учасниками кримінального провадження може бути подана до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя
Кодимського районного суду ОСОБА_1