У Х В А Л А

29 червня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 16.06.2021 р., о 09:09 год. зі служби «102» надійшло телефонне повідомлення ОСОБА_5 про те, що її брат - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , з 31.05.2021 р. не виходить на зв`язок, відсутній за місцем свого проживання та місце його перебування невідоме.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 115 КК України: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, із приміткою відсутній безвісти.
Допитана 18.06.2021 в якості свідка ОСОБА_5 надала наступні показання, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється її рідним братом. Роман останні три роки зловживав алкогольними напоями, ніде не працював. Після розлучення із дружиною ОСОБА_7 , ОСОБА_8 купили квартиру за грошові кошти, які вони назбирали в шлюбі. Квартира знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована на ОСОБА_8 . Востаннє із ОСОБА_8 по телефону вона спілкувалась 31.05.2021 року. 15.06.2021, у вечірню пору доби, після роботи свідок ОСОБА_5 приїхала до квартири в якій проживав ОСОБА_8 та виявила відкриті вхідні двері, натомість, ключ знаходиться в замку із середини. В квартирі нікого не було. На люстрі, куди завжди їх ложив ОСОБА_8 , лежали його паспорти. На підлозі перед входом на балкон лежав пакет з документами в якому був договір іпотеки, медичні документи, документи з військомату та інше. Документи вона передала колишній дружині ОСОБА_9 .

Показання ОСОБА_5 підтвердила допитана 18.06.2021 в якості свідка колишня дружина ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В свою чергу, відповідно до виявленого в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 договору іпотеки від 27.04.2021, останній є позичальником у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 грошових коштів в сумі 56 392,00 грн., які мав повернути до 26.05.2021 року. Предметом іпотеки стала квартири ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , яку сторони договору оцінили в 100 000,00 тис. грн.. Таким чином, через декілька днів після спливу терміну повернення боргу, ОСОБА_6 перестав виходити на зв`язок та місце його перебування невідоме.

Тому необхідно накласти арешт на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності (частка власності 1) належить безвісти зниклому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій клопотання підтримав та просив суд провести розгляд без його участі.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши надані матеріали клопотання в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у проваджені Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001197 від 16.06.2021. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно, квартира, що за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності (частка власності 1) належить безвісти зниклому ОСОБА_6 .

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз та забезпечення збереження речових доказів, оскільки не накладення арешту на нього, може призвести до його втрати, знищення, використання, перетворення, передачі або відчуження. Крім того, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 115 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою запобігання можливості її відчуження та для забезпечення збереження речового доказу до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1