У Х В А Л А
Справа № 285/5197/20

провадження № 1-кс/0285/911/21

22 липня 2021 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника - ОСОБА_3 - не прибув,

прокурора Новоград-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_4 - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новограді-Волинському клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного на майно, яке вилучене під час проведення огляду місця події

- по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000929 від 26 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України,
ВСТАНОВИВ :
20.07.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, у якому просить скасувати арешт на 27 мішків з камінням бурштину загальною вагою 723 кг.
В обґрунтування заяви зазначає, що в межах досудового розслідування № 000929 від 26 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.12.2020 року накладено арешт на належний йому бурштин-сирець. Зазначена ухвала є незаконною, оскільки він літом 2019 року придбав 723 кг бурштину-сирець різної фракції у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , зазначений камінь зберігався на території складського приміщення у м. Рівне. 25.12.2020 року він оформив договір на перевезень бурштину з ОСОБА_6 . Під час перевезення він присутній не був, та згодом ОСОБА_6 повідомив йому, що працівниками поліції вилучено камінь бурштин-сирець та автомобіль. Вважає, що арешт на майно накладено незаконно і він має бути скасований та повернутий йому як власнику. Оскільки жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, не вбачається. Враховуючи, що він є добросовісним набувачем каміння бурштину, що підтверджується відповідними документами, тому в діянні відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 240-1 КК України.
У судове засідання ОСОБА_3 не прибув.
Прокурор в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту без його участі, просить відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є необґрунтованим та безпідставним.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши суть клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000929 від 26 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді № 285/5197/20 від 28.12.2020 року накладено арешт на мішки в кількості 27 штук з бурштином вагою 723 кг. та фрагменти липкої стрічки та бірок; мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 3130 Євро (номіналами: 50 Євро в кількості 33 штуки, 20 Євро в кількості 4 штуки, 200 Євро в кількості 7 штук) та 20 доларів США; автомобіль «NISSAN PRIMASTAR», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).
Судом встановлено, що арешт вищезазначеного майна був накладений ухвалою слідчого судді від 28.12.2020 року з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя приходить до висновку, що у клопотанні про скасування арешту майна не доведено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, як того вимагають положення п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000929 від 26 грудня 2020 року станом на 23.07.2021 року не закінчено.
Також клопотання не містить належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.12.2020 року.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Таким чином, оскільки арешт майна накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, а заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 22, 98, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1