ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1123/21
УХВАЛА

"04" серпня 2021 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000034 від 29.04.2020 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Петриківка, Петриківського району Дніпропетровської області, освіта вища, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 254 КК України.
Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі рішення Петриківської селищної ради Дніпропетровської області за № 570-26/УІ від 10.09.2013 затверджено технічну документацію № 121 від 04.03.2013 щодо передачі у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства) загальною площею 0,4294 га, з кадастровим номером :03:024:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 .
14 травня 2018 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки, сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства) загальною площею 0,4294 га з кадастровим номером :03:024:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 3.7. вказаного договору, ОСОБА_3 в строк до 30.11.2019 мав сплатити ОСОБА_6 сплатити другу частину грошових коштів в результаті чого стати одноосібним власником вказаної земельної ділянки. Відповідно до п. 3 попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки, з моменту підписання вказаного договору ОСОБА_3 має право користуватися майном яке є предметом договору, тобто земельною ділянкою.
Відповідно до акту прийому передачі земельної ділянки від 14 травня 2018 року, що укладений на підставі попередньо укладеного договору купівлі продажу земельної ділянки, ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства) загальною площею 0,4294 га, з кадастровим номером :03:024:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6
У період часу з середини травня 2018 року до середини червня 2018 року, ОСОБА_3 , на підставі попередньо укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства) загальною площею 0,4294 га з кадастровим номером :03:024:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідних дозвільних документів на проведення будівельних робіт та без розробки проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, з використанням бульдозерної техніки здійснив псування ґрунту шляхом засипання родючого шару землі будівельним сміттям та гравієм на площі 0,17 га, що призвело до виведення земельної ділянки площею 0,17 га із сільськогосподарського обороту.
В подальшому 18.08.2020 земельну ділянку з кадастровим номером :03:024:0038 (архівний номер), загальною площею 0,4294 га ОСОБА_3 поділено на дві земельні ділянки. Таким чином в результаті поділу вказаної земельної ділянки утворено дві нові земельні ділянки, яким присвоєно кадастрові номери: :03:024:0062, площею 0,1794 га та :03:024:0063, площею 0,25 га, які мають цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.
Частина земельної ділянки площею 0,17 га з кадастровим номером :03:024:0063 - загальною площею 0,25 га підготовлена для будівництва об`єктів комерційного призначення, шляхом її засипання будівельним сміттям та гравієм з використанням бульдозерної техніки, що є порушенням п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного Кодексу України вимогам, відповідно до якого землекористувач зобов`язаний забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля, а також в порушення вимог ст. 164 Земельного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель» достовірно знаючи про вид цільового призначення використання земельної ділянки,
Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначенні для інших цілей.
Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» передбачено, що земельні ділянки особистого селянського господарства можуть використовуватися для ведення особистого селянського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
Факт виведення частини земельної ділянки площею 0,17 га з кадастровим номером :03:024:0063 із сільськогосподарського обороту підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 743-ДК/788/АП/01/-21 від 29.06.2021 проведений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною з дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 254 КК України, як безгосподарське використання земель, якщо це спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.
В судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Підсудний ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника і пояснив, що йому відомі та зрозумілі наслідки закриття провадження за таких підстав.
Прокурор підтримав клопотання захисника та вважає, що наявні всі підстави для закриття кримінального провадження внаслідок закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.
Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 254 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Згідно положень ст. 12 КК України вказане правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.
Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 44 КК України).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Обмеження, щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, визначені ч. 5 ст. 49 КК України та передбачають, що давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" за № 1 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що існують умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
В п. 8 вказаної Постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Наявність жодних обставин, що перешкоджають застосування положень ч. 1 ст. 49 КК України, зокрема фактів ухилення від слідства або суду, чи вчинення підсудним нового злочину, судом не встановлено.
Сторони погоджуються з вчиненням ОСОБА_3 правопорушення і наявністю складу кримінального правопорушення, а саме: саме: безгосподарське використання земель, якщо це спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту, що кваліфікується за ч. 1 ст. 254 КК України.

При цьому за пред`явленим обвинуваченням, правопорушення вчинене та закінчене у період часу з середини травня 2018 року до середини червня 2018 року, а тому на час розгляду даного клопотання (04.08.2021) минули три роки, протягом яких особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності, а тому, є всі умови та підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід обвинувачений не застосовується.
Речові докази відсутні.
На підставі ст. 12, 44, 49, 254 КК України, керуючись статтями 284 та 285 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 29.04.2020, відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України закрити у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінально процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровської апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1