Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №519/407/20
Провадження №1-кп/523/702/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
16.07.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.306, ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а:

Прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожного окремо, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - з підстав низької міцності соціальних зв`язків, обґрунтованості вчинення вмінених діянь, а також наявних ризиків продовження злочинної діяльності, переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

З`ясувавши заперечення сторони захисту колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.173 та 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Метою застосування цього заходу є запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Обидва обвинувачених, кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч.3 ст.307 КК України), санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до вчинення вмінених діянь перевірена слідчими суддями при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також колегією суддів в даному судовому засіданні.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами (рішення ЄСПЛ в справі «Клішин проти України»).

Оцінюючи надані сторонами докази колегія суддів не погоджується із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку кожного із обвинувачених та виконання ними процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, виходячи з наступного.

Доводи прокурора про можливість впливу обвинувачених на свідків не доводяться конкретизованими доказами і при цьому судом вже було допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не показали про будь-який сторонній вплив на них щодо змісту наданих ними показань.

ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не мають незнятої та непогашеної судимості, проживають в м. Южне Одеської області, до затримання неофіційно працювали за виробничими спеціальностями, понад двох останніх календарних місяців, коли сплив строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не вчинили будь-якої іншої протиправної діяльності, самостійно прибували в усі судові засідання, а також офіційно та неофіційно працевлаштувалися.

Таким чином необхідно визнати, що існує лише обґрунтований незначний за ймовірністю ризик можливого продовження обвинуваченими злочинної діяльності, для запобігання якого до кожного із них достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням певних процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.306, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , кожного окремо, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кожного окремо, на строк до 16 вересня 2021 року наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні.

Попередити кожного обвинуваченого про наслідки ухилення від покладених на них судом обов`язків.

Контроль за дотриманням обвинуваченим процесуальних обов`язків покласти на начальника Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області (колишнього Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.)

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3